205 



ett noggrannt genomgående af kyrkoböckerna, ofta nog, i 

 synnerhet i större församlingar, lemnar rum för osäkerhet, 

 hvaremot de årliga mortalitetstahellerna äro lättare att 

 åstadkomma och kunna betraktas såsom mera pålitliga och 

 relativt korrekta. Men huru härmed än förhåller sig, hafva 

 vi ansett rigtigast vara att fördela nierberörda afvikelse 

 Ä—D, h vilken förefinnes mellan den inom hvarje årsgene- 

 ration observerade totala afgången och dödligheten, likfor- 

 migt på de skilda år iakttagelserna omfatta, likväl, livad 

 de från och med år 1891 tillkomna generationerna beträf- 

 far, sålunda att generationens födelseår räknades endast 

 för ett hälft år; med andra ord, vi förfara så, som om 

 nämnda afvikelse uteslutande berodde af in- och utflytt- 

 ningar samt uttryckte resultatet af dem. 



Med iakttagande häraf kalkylerades nu för hvarje års- 

 generation af befolkningen den totala minskning densamma 

 från och med år 1891 år för år undergått genom dödlighet 

 och migration i förening och dermed äfven generationens 

 bestånd i början af hvart och ett af kalenderåren 1891 — 

 1900. Härvid gjordes dock ett undantag för de äldsta års- 

 generationerna, nemligen dem som härstamma från 1810 

 och tidigare år. Vid den höga ålder desamma represen- 

 tera är det knappast tänkbart att någon in- eller utflytt- 

 ning skulle egt rum; de i allmänhet positiva värden, som 

 beträtitande dessa generationer emellertid erhållits för dif- 

 ferensen Ä — D och som skulle antyda en emigration, kunna 

 derför ej bero på annat än origtigheter i de statistiska 

 uppgifterna, antagligen i 1890 års folkmängdstabell. Man 

 måste nemligen förutsätta att 1900 års folkräkning är i 

 fråga om dessa generationer mera pålitlig än den tidigare, 

 emedan de till dem hörande personerna då befunno sig i 

 den höga åldern af 90 år och derutöfver, hvilken tilldrager 



