241 



Af ofvaiistående tabeller framgår, att både i ameri- 

 kanskt och fraiiiskt terpentin ingår, utom det isynnerhet i 

 den franska varan i större mängd uppträdande pinenet, 

 åtminstone ett, kanske två kolväten af terpenserien, hvilka 

 äga eu motsatt optisk vridningsföi-måga än det tillhörande 

 pinenet. I franskt terpentin minskas vänsterpolarisationen 

 successivt, i det amerikanska byter polarisationsförmågan 

 sitt tecken redan vid 159° och öfvergår från höger- till 

 vänstervridning. Men det egendomliga inträffar, att medan 

 den pinenhydrokloiid, som i en vid högre kokpunkt alt 

 mera aftagande mängd erhålles ur de olika fraktionerna 

 af franskt terpentin, bibehåller sin specifika vridningsför- 

 måga konstant vid ungefär —8,5°, så öfvergår samma op- 

 tiska konstant hos den ur de olika fraktionerna af ameri- 

 kanskt terpentin afskiljda hydrokloriden vid ungefär 157° 

 från höger- till vänstervridning och uppnår, från att för 

 fraktionen 155 — 156° hafva varit c:a + 1,5, i fraktionen 

 163 — 164° ett värde af c:a —7,35. Häraf framgår att 

 franskt och amerikanskt terpentin faktiskt äga en olika 

 sammansättning. Det senare torde utom pinen innehålla 

 ett annat terpen, som liknar pinenet men äger en högre 

 kokpunkt än detta. 



Egendomligt är emellertid, att de vid invärkan af 

 torr klorvätegas på resp. fraktioner erhållna produkterna 

 alldeles likna pinenhydroklorid, ehuru de visa så olika 

 vridningsförmåga och äfven om de t. ex. vunnits ur frak- 

 tionen 163 — 164°, hvars kokpunkt med c:a 7° öfverstiger 

 pinenets. Detta skulle öfverensstämma med Semmlers an- 

 tagande om ett pseudopinen. Härigenom förklaras emeller- 

 tid icke, hvarf()r den fasta additionsprodukten med klor- 

 väte, som bildas enligt formeln: 



C'io^i6 + HCl = C\()Hi^Cl, 



