249 



afskiljda kaliumklorideu löste sig, och hela lösning-en slogs 

 i en större kvantitet med ättiksyra ansyradt vatten. Ni- 

 trosopinenet, bildadt enligt reaktionsskemat: 



NOH 

 C,,H^, + KOH= C,oH,, : NOH+ KCl + H^O, 



\Cl 



utföll till först som en olja, hvilken inom kort kiistallise- 

 rade. Efter pulverisering- och uttvättning med ligroin fann 

 jag att metylalkohol utgör ett utmärkt kristallisatiousmedel 

 för föreningen. Ur en dylik lösning af hvartdera profvet 

 afskiljde sig blekgula, stora rombiska kristaller, hvilka vi- 

 sade smältpunkten 132 — 133°. Då Wallach förut augifvit 

 smältpunkten 132°, är förekomsten af pinen i de båda vid 

 155 — 160° kokande fraktionerna ytterligare fastställd. 



De högre JcoJcande fraJctionerna. Af största intresse 

 var vidare att erfara, om de högre andelarna af hvartdera 

 terpentinet skulle innehålla sylvestreji. Den å sid. 13 an- 

 förda tabellen II med sina starkt veustervridande högre 

 fraktioner visar nämligen, att om grankådan vore sylvestren- 

 förande, så måste kolvätet här utgöras af Z-sylvestren, den 

 hittills obekanta optiska antipoden till Atterhergs <^-syl- 

 vestren. Tyvärr stodo icke några synnerligt stora frak- 

 tioner till buds för denna del af undersökningen. Därför 

 bearbetades både fraktionerna 168—173° och 173—183° 

 från tall- och grankådan skildt för sig på sylvestrenhydro- 

 klorid. För ändamålet utspäddes de med sin egen volym 

 torr eter, lösningen mättades under 0° med klorvätegas, 

 befriades, sedan den fått stå ett par dygn, från eter och 

 återstoden afkyldes starkt. Den sistnämda stelnade för alla 

 prof. Massan utbreddes på afkylda lertalrikar och omkri- 

 stalliserades ur metylalkohol. 



