112 



4 

 Triphylus , Gastroschiza og Asplanchnopus) sammen med Køns- 

 organerne og den kontraktile Blære netop paa det Sted — nemlig 

 langt inde paa Bugsiden — hvor Fællesaabningen for disse to 

 Organer findes hos Asplancbnerne. 



Da jeg for to Aar siden paabegyndte Undersøgelserne over 

 Rotiferernes Forplantningsforhold og særlig studerede Hannerne, 

 deres Organisation og Betingelserne for deres Fremkomst , var det 

 blandt andet med den Tanke for Øje. at en anatomisk Under- 

 søgelse af et meget stort Antal Hanner muligvis kunde give Re- 

 sultater, der maatte kunne faa systematisk Værdi. Efter at have 

 undersøgt c. (30 forskellige Hanner, aftegnet c. 40 af disse og 

 gjort mig bekendt med Hannerne i de allerfleste Hjuldyrfamilier 

 har jeg imidlertid delvis maattet opgive denne Tanke. Dog er jeg 

 ved disse Undersøgelser kommen til det i systematisk Henseende 

 vigtige Resultat, at de mindst reducerede Hanner findes hos No- 

 toramatiderne og de med disse nærmest beslægtede Former (Hert- 

 ivigia, Rhinops, Åsplanchna, Notops hyptopus, Ascomorpha, Euchlanis), 

 hvorimod de mest reducerede Hanner altid findes blandt saadanne 

 Former, der maa betragtes som Endestadierne for de forskellige Ud- 

 viklingsrækker, der ere udgaaede fra Notommatiderne : Polyarthra, 

 Triarthra , Pedalion, Brachionidæ, Flosculariadæ og Melicertidæ. 



Mine Anskuelser med Hensyn til Rotiferernes Organisation 

 kunne sammenfattes saaledes : 



1. Rotiferernes Kutikula er oprindelig leddelt; Panserdannelsen, 

 der fremkommer ved Sammensmeltning af Legemets midterste 

 Ringe, og ved at disse dækkes af 1 — 3 fælles Kutikularplader, 

 er et afledet Forhold. 



2. Rotiferernes primære Hjulorgan er en veutralstillet, fimreklædt 

 Hjulskive uden særlig udviklede Ciliekranse ; fra dette Hjul- 

 organ have de øvrige terminalstillede Hjulorganer med Rand- 

 kranse og Stoppekrans inden eller uden for Randkransen og 

 med nøgen Hjulskive udviklet sig. 



