89 



som jeg her i Landet har fundet i to vegetationslose Smaadamiue, 

 er den øverste Del af Foden leddelt og den nederste tydelig ring- 

 delt ; hos alle de øvrige Brachionider, af hvilke i alt P'ald to Arter, 

 B. angularis (Tab. II, Fig. 47 c) og B. jjala, ere Planktonorganismer, 

 forekommer den typiske, ringdelte og yderst bevægelige Brachionus- 

 fod. Denne ender altid med to korte Tæer, der ganske særlig ere 

 svagt udviklede hos de to Planktonarter. Det er fremdeles karak- 

 teristisk for disse to Arter, at Foden, der hos de øvrige næsten 

 altid bæres udstrakt under Svømningen, her og navnlig hos Br. 

 angularis saa godt som altid er indelukket i Pansret og kun und- 

 tagelsesvis skydes ud. Hos et ringe Antal Planktonhjuldyr {Masti- 

 gocerca capuzina, Gastroschiza vesiculosa, Rattulus hicornis, de 

 pelagiske Floscularider og Melicertider) er Foden, bortset fra 

 at Klæbekirtlerne ere blevne reducerede, ikke uudergaaet væsent- 

 lige Forandringer, men har bibeholdt den Fodform, der er karak- 

 teristisk for den Slægt, hvortil vedkommende Planktonhjuldyr hører. 

 Hvad der har bevirket, at Foden hos Hovedmassen af Plank- 

 tonhjuldyrene enten helt er bortfalden eller paa forskellig Vis er 

 bleven reduceret eller omformet, kan næppe direkte paavises. Dog 

 kan man henlede Opmærksomheden paa, at saafremt Fodens væsent- 

 ligste Funktion for de fritsvømmende Hjuldyr estaar i at være et 

 Styreredskab, maa dens Betydning som saadan være ringere for 

 Planktonhjuldyr end for Hjuldyr, der leve i smaa Mosehuller; den 

 pelagiske Region byder nemlig langt færre Modstandsmuligheder 

 for Bevægelsen i samme, fortsatte Retning end de lave Damme, 

 hvor Dyrene stadig maa krydse sig frem mellem Vegetationen og 

 næsten hvert Ojeblik forandre Bevægelsesretningen. Ud fra 

 denne Betragtning, i Forbindelse med at Fodens Betydning som 

 Fasthæftningsredskab bliver illusorisk i en Region, hvor Under- 

 støttelsesflader mangler, kan man maaske forklare sig det mærkelige 

 Faéuomen, at fire Femtedele af alle Planktonhjuldyr mangle Foden. 

 Uden iø vrigt at ville lægge nogen Vægt paa F o r t o 1 k n i n g e n af Fæno- 

 menet kan jeg ikke noksom fremhæve, hvor vigtigt Kendskabet 

 til samme absolut maa være for Systematikeren ; thi det er netop 



