86 



tiken, saa at endog enkelte Systematikere udelukkende have 

 grundet de store Hovedafdelinger i deres Systemer paa E'odens 

 Bygning. Idet vi i det følgende skulle skildre de forskellige Fod- 

 former og deres Brug, skulle vi derpaa nærmere gøre Rede for, 

 hvorvidt dette er berettiget. 



Hos alle Notommatider (Tab. II Fig. 40), ganske særlig de kry- 

 bende ï'ormer med en ventralstillet Fimreskive, er Foden aldeles ikke 

 afsat fra det øvrige Legeme, men gaar uden Afbrydelse over i dette. 

 Den ender med to korte, brede Tæer, nær ved hvis Spids to 

 Klæbekirtlcr aabne sig. Disse , der ere pæreformede , strække 

 sig i Alm. gennem de to sidste Segmenter. Ved Grunden af 

 Tæerne hæfte to Muskler sig, der med den modsatte Ende ere fæstede 

 til Kropvæggen. Denne meget enkle Podform er vel et Fasthæft- 

 ningsredskab , der kitter Dyret fast til Underlaget, men er tillige 

 et Bevægelsesorgan, ved Hjælp af hvilket Hjuldyret kan krybe hen 

 ad Algetraadene. Dette gælder særlig Proales og uærstaaende 

 Slægter. Disse bøje Fodens Spidser ind under Kroppen, fæste dem 

 til Underlaget og strække derpaa hele Legemet paa Maalervis 

 fremefter; vel kunne disse Dyr ogsaa bevæge sig ved Hjælp af 

 Fimreskivens Fimrehaar, men Foden synes dog hos disse Former 

 at være det vigtigste Bevægelsesorgan. Ud fra denne Fodform har 

 Rotiferernes øvrige, meget forskelligt udseende Fodformer udviklet 

 sig. Vi kunne udsondre disse i tre Typer: Styrefoden, Maaler- 

 foden og de fastsiddende Hjuldyrs Fod. 



1ste Type. Styrefoden: Det kan opstilles som en almin- 

 delig Regel, at Foden kun i ringe Grad er afsat fra det øvrige 

 Legeme hos alle de Former, hvor Hjulorgauet enten er en veutral- 

 stillet Fimreskive, eller hvor Hjulskivens Fimrebeklædning er bleven 

 rigeligt bibeholdt, altsaa hos alle saadaune Former, der gennem- 

 gaaende ere slette Svømmere eller krybende Organismer; foruden 

 med Notommatider ne er dette saaledes Tilfældet med Uydatina, 

 RImiojys, de fleste Synchæter, Microcodides o. a. Hos de Hjuldyr 

 derimod, hvis Hjulorgan er noget mere terminalstillet (Salpinadæ, 

 Cathypna), og hvor Svømraeevnen er noget stærkere udviklet, bliver 



