75 



Undersøgelser over Eotiferernes Maveindhold have belært mig om 

 at de to Slags Munddele, de malleate og forcipate, ingenlunde 

 nødvendigvis betinge forskellig Føde; derimod er Maadeu, 

 hvorpaa Hjul dyr med malleate Munddele behandle 

 Føden, vidt forskellig fra den Maade, hvorpaa Hj uldyr 

 med forcipate Munddele behandle denne. Naar man har 

 et Plankton for sig, bestaaende af Brachioner, Asplanchner 

 og Volvox, saaledes som det ofte træffes i Juni- Juli Maaneder, og 

 undersøger Asplanchnernes og Brachionernes Maveindhold, finder man 

 begge Steder Volvox; hos de førstnævnte ligge Yolvoxkuglerne hele 

 i Maven, men hos de sidstnævnte ere de mer eller mindre malede 

 til Grød. Naar Yolvoxkuglerne berøre Hjulskivens Sansebørster hos 

 Asplanchna, fare Kami ud, gribe Kuglen og føre den ned i Spise- 

 røret, i hvilket de endnu længe kunne rotere; Brachioner ne 

 derimod holde Kuglen fast med TJnci og nippe Stykke paa Stykke 

 af samme; naar de have faaet den tilstrækkelig fladtrykt, mase de 

 den, og som Følge heraf naar Kuglen kun i en meget havareret 

 Forfatning ned i Maven. De samme Forhold mener jeg at have 

 genfundet overalt hos Hjuldyr, henholdsvis med forcipate eller 

 malleate Munddele. De malleate Munddele spille vel en vis Eolle 

 ved den direkte Erhværvelse af Føden, men denne Eolle ei- kun 

 ringe, og deres særlige Betydning have de ved at underkaste Føden 

 en mekanisk Knusningsproces, inden den naar ned i Maven. De 

 forcipate Munddele derimod gribe direkte Byttet og trække det ned 

 i Mundspalten; her slippes det imidlertid strax og glider videre 

 ned i Oesophagus uden at være underkastet nogen som helst mekanisk 

 Behandling. 



I Overensstemmelse med disse Forhold finder man ved de 

 forcipate Munddele visse Bygningsforhold, der gøre dem langt mere 

 skikkede til at optræde som Gribetænger end de malleate. De 

 forcipate Munddeles lange , smalle Mastax kan ved særlige , meget 

 kraftige Muskler føres langt fortil , og selve Munddelene skydes 

 langt ud over Hjulskivens højeste Punkt; de malleate Munddeles 

 brede, noget plumpe Mastax naar aldrig saa langt frem, ligesom de 



