29 



Hudson-Gosse s Underorden, Illoricata, indbefatter derfor som 

 ventelig var, de hyaline Notommatider fraregnede, saagodtsomude- 

 1 u k k e u d e P 1 a n k t o n o r g a n i s m e r , (Asplanchnadæ, Synchætadæ, 

 Triarthradæ), medens alle Bund- og Bredforraer ere henførte til Under- 

 ordnen Loricata, blandt hvilke iøvrigt ogsaa enkelte Plauktonorganismer 

 findes. Dette vil med andre Ord sige , at man i Underordnen 

 Illoricata har forenet de forskellige Udviklingsrækkers udgangspunkt 

 (Notommatiderne) med disse Rækkers Endepunkter {Asplanchna, 

 Synchæta , Triarthra) , medens alle Mellemformerne mellem disse 

 Yderpunkter ere førte sammen i Underordnen Loricata. Denne 

 Sætnings Eigtighed skal udvikles nærmere i de følgende Kapitler 

 og kan først finde sin fulde Begrundelse i Slutningskapitlet. 

 Hudson -Gosses luddeling af Ploima i Loricata og Illoricata 

 har været en af de Anstødsstene, hvorpaa et naturligt System er 

 strandet. Den har været Aarsagen til, at man paa Grund af 

 Pansret har nægtet Former med utvivlsomt Slægtskab til illorikate 

 Familier deres naturlige Plads {Gastroscldza) , og til, at man ikke 

 har haft Forstaaelsen af saadanne Former, hos hvilke Panser- 

 dannelsen lige var begyndt {Diaschiza, Rattid us , Notops liyptopus) 

 eller af illorikate Arter, som Notops hrachionus. Det har været 

 Opgaven i dette Kapitel at rydde de Fordomme af Vejen, hvorpaa 

 det Princip, der ligger til Grund for Inddelingen i Loricata og 

 Illoricata hviler, og at vise, at Kutikulaeus større eller ringere 

 Tykkelse synes at være afhængig af, i hvor høj Grad vedkommende 

 Hjuldyrart er Plauktonorganisme eller ikke. 



Men om man end ikke kan tillægge Kutikulaens større eller 

 ringere Grad af Tykkelse nogen højere systematisk Værdi eller paa 

 Basis af dette Forhold begrunde større Hovedafdelinger inden- 

 for Eotifererne, kan man fra Kutikulaens øvrige Bygning hente andre 

 værdifulde Karakterer, som kunne anvendes til at holde nogle iøvrigt 

 nærstaaende Familier ude fra hverandre. Eftersom Maaden, 

 hvorpaa Panserdannelsen begynder, ingenlunde er den samme hos alle 

 Familier, men tværtimod følger vidt forskellige Principper, mener 

 jeg, at de fem ovenfor nævnte Pansertyper kunne benyttes til at 



