34 



tiderne nærbeslægtede Syuchæter, særlig S. pect'mata (Tab. I 

 Fig. 15) ere de helt løsrevne fra det øvrige Hjulorgan og sidde 

 nede paa Legemets Sider. En Overgang hertil danner Synchæta 

 tremula, hvis Fimrelapper endnu ere i Forbindelse med det øvrige 

 Hjulorgan. Cilierne paa disse ere særlig veludviklede og til Stede 

 i stort Antal; ikke alene Fimrelappernes Eande, men hele deres 

 Overflade kan være cilieklædt. Hos de Arter af Slægten Notommata, 

 hvis Lapper kun ere svagt udviklede, udkrænges de med det øvrige 

 Hjulorgan ; men hos de fleste øvrige Arter samt hos Slægten Copeus 

 hævde disse Dannelser ogsaa for saa vidt deres Selvstændighed, som 

 Hjulorganet meget vel kan udkrænges, uden at disse blive det. Jo 

 mere de præsentere sig som særlig skarpt afsatte Partier, des 

 stærkere synes ogsaa Evnen til at holde sig indtrukne at være, 

 naar det øvrige Hjulorgan er udfoldet. Ganske særlige Former 

 antage disse Organer hos Copeus, hos hvilke de ere lange, stilk- 

 formede og kun cilieklædte paa den frie skiveformede Yderflade, og 

 hos Lindia torulosa, hvor to lange, tynde Stilke bære en paa hele 

 Overfladen firareklædt Kugle. 



Fimrelapperne maa opfattes som særlige Dele af Hjulorganet; 

 de staa aldeles ikke i Ernæringens Tjeneste og spille kun en Rolle 

 som Bevægelsesorganer, De findes kun indenfor de Familier, hos 

 hvilke en større eller mindre Del af det primære Hjulorgan, den 

 ventralstillede Fimreskive, er bevaret. Idet de, undtagen hos Syn- 

 ch æterne og Gastrochiza vesiculosa, ikke nødvendigvis behøve at 

 udfoldes sammen med det øvrige Hjulorgan, blive Dyr med Fimre- 

 lapper i Stand til at udføre to Slags Bevægelser : saalænge Fimre- 

 lapperne ere indtrukne, krybe Dyrene om paa Alge- 

 traadene eller svømme langsomt af Sted imellem dem; 

 naar de derimod udfoldes og træde i Funktion, stiger 

 Dyrets Bevægelsesevne meget betydeligt, og det 

 bliver fra et langsomt, trægt Dyr til en udmærket 

 Svømmer. Da man ofte flere Dage i Træk kan iagttage Notom- 

 mata-Avter og Copeus- Avier uden nogensinde at se Fimrelapperne 

 udfoldede, er det ikke underligt, at disse Dannelser ofte ere 



