302 



Marts 1890; Læsø, 1890; Syd for Lolland, 90; samme Sted, 

 September 90 ; Treide Næs, September 90 ; Thuuø, September 90 ; 

 Ulfshale, 90 (for én er Findestedet ved et Tilfælde ikke oplyst). 

 Det var altsaa mest ved Østersø-Kysterne og i Store og Lille Belt, 

 at de havde vist sig. Arten har i Danmark en Del af Sydgrændsen 

 for sin Udbredelse; inde i Østersøen synes den at have sit nær- 

 meste mere faste Hjemsted; sin væsenligste udbredelse har den jo 

 i højnordiske Have. 



FJioca vitulina. 



Fra Stenalderen har det ikke været muligt at paavise mere 

 end nogle ganske faa Knogler af den Spettede Sæl: i Kjøkken- 

 møddingen ved Klintesø er der fundet en Halshvirvel og enkelte 

 Knogler af Haand og Fod. Umuligt er det dog ikke, at nogle af 

 de ubestemmelige Knogler af unge Sæler fra forskjellige Stenalders- 

 Affaldsdynger ere af denne Art. — Fra en Jernalders-Boplads paa 

 Borrebjerg paa Sejrø haves flere Knogler af Arten. — I Nutiden 

 er den vor almindeligst udbredte Sæl; den findes i alle vore Far- 

 vande, baade dybt inde i Fjorde og tilsøs; fra Jyllands Vestkyst 

 ere dog saa godt som ingen indsendte undtagen fra Egnen om 

 Fanø og Manø. Unger indkom i Sommeren 1890 fra mange 

 Steder, som Eødsand, Nyord, Saltholm, Endelave, Samsø, Sejrø, 

 Ourø i Isefjord , Hesselø, Anholt, Læsø, Manø o. s. v., særlig 

 mange fra Hesselø. 



Phoca groenlandica. 



Flere Knogler af Svartsiden ero efterhaanden opmudrede i 

 Kolding Fjord og tilstillede Museet til Eje eller til Bestemmelse: i 

 1889 en højre Underkjæbe og et venstre Skinneben, i 93 en 

 højre Underkjæbe, i 95 to venstre Tindingben. Fra hvilken Tid 

 de stamme, har været umuligt at sige; mange Gjenstande fra 

 Stenalderen ere opmudrede ved samme Lejlighed, men ogsaa noget 

 fra senere Tid. — Et lille Stykke af den bageste Del af en Under- 

 kjæbe fra Mejlgaard Kjøkkenmødding (se Aarb. nord. Oldk. for 



