J04 



raan i vor Tid vist vanskelig faa en Graasæl at se; men Sagen er 

 sikkert, at de paagjeldende Steder i Stenalderen laa mere aabent 

 for Havet end nu. En stor Samlingsplads har Graasælen i Nutiden 

 paa Eødsand. 



Eleplias pritnigenius. 



Til de tidligere kjendte danske Fund af Levninger af Mammut 

 (se især Aagaard, Medd. fra Dansk geol. Foren., Nr. 3, 1896, 

 p. 17 — 22) er at føje et nyt. Et Stykke af forreste Ende af en 

 nedre Kindtand fandtes i en Stendynge paa Guldager Hede omtrent 

 2 Mil N.V. for Hobro i Sommeren 1896 af Husmand Jens Pedersen, 

 og gjennem Distrikts-Dyrlæge H. Jensen indsendtes det til Museet, 

 Stendyngen havde været ophobet for en 5 eller 6 Aar siden ved 

 Opdyrkning af et lille Stykke bakket og højtliggende Hede ved 

 Guldager Bys sydlige Side. En lignende Tand menes at være 

 funden for nogle Aar siden i samme Egn, ved Pløjning af Hede 

 ved Simested, Ogsaa disse Tænder maa jo regnes for „Rullestene" 

 ligesom de tidligere fundne. 



Alces inachlis. 



Ved Steenstrup's Undersøgelser (se især Overs. Vidensk. Selsk. 

 Forhandl., 1880, p. 141 — 146) var det gjort sandsynligt, at de 

 mange Elsdyr-Levninger, der findes i vore Moser, skrive sig fra en 

 Tid, der ligger langt forud for Stenalderen, især fra den Tid, da 

 Aspen var fremherskende; fra Stenalderens Kjøkkenmøddinger , der 

 dog indeholde saa mange Levninger netop af Hjorte, var det ikke 

 lykkedes at paavise nogen Knogle af Elsdyret, og heller ikke paa 

 anden Maade havde man kunnet paavise dets Tilstedeværelse her i 

 Stenalderen, i, væsenlig. Egeskovens Tid. (En Stenalders-Mejsel af 

 Hjortetak, der findes i Nationalmuseet og har været omtalt som 

 tildannet af Elsdyr-Tak (Worsaae, Afb. fra det kgl. Museum 

 for nord. Oldsager, 1854, pi. 11, fig. 21), er i Virkeligheden 

 tildannet af „Kronen" af en Krondyr-Tak. To Stenalders-Øxer, 

 der virkelig ere af Elsdyr-Tak, ere fundne i Landet; men efter 

 S. Muller (Aarb. f. nord. Oldk. og Hist., II. K., Bd. 11, 1896, 



