197 



Rindende Tand. 



I Bække og Aaer forekomme i Almindelighed et forholdsvis 

 stort Antal Arter, hvad der maatte vontes, da de i Eeglen danne 

 Afløb for flere forskellige Vandsamlinger. Fra de stillestaaende 

 Vande, der have Afløb, søge altid nogle af Molluskerne over i det 

 rindende Vand. Tæt nedenfor en større Sø er Faunaen i Aaen 

 omtrent den samme som i Søen, medens der i Aaen ovenfor Søen, 

 kan være helt andre Former dominerende. Da Faunaen saaledes 

 veksler fra Sted til Sted, er den meget vanskelig at undersøge. 

 Der vil næsten altid være flere Former til Stede, end man finder 

 paa de kortere Strækninger, man eftersøger. 



Det mest karakteristiske Bløddyr for de rindende Vande i 

 Modsætning til de stillestaaende er Ancylus fluviatilis , der her i 

 Landet — saa vidt mig bekendt — kun er funden i Bække og 

 Aaer og i enkelte Søer, der gennemstrømmes af større Aaer (Tjus- 

 trup-Bavelse Sø, Silkeborg Langsø etc.). Endskønt denne Snegl 

 findes i alle Egne af Landet, er der dog en stor Mængde Bække 

 og adskillige Aaer, hvor den ikke forekommer. Af andre Mollusker, 

 der fortrinsvis ynde rindende Vand, maa nævnes Fisidium amnicum 

 og Unio crassus , af hvilke den første dog ogsaa er temmelig 

 almindelig i vore større Søer, hvor ogsaa sidstnævnte kan fore- 

 komme '). 



1. Aaer og store Bække. 



Artsantallet af Mollusker i vore større Aaer paa Øerne og i Østjyl- 

 land ^) er forholdsvis stort, omtrent som i vore større Søer. Fra Sus- 

 aaen kendes der (bortset fra de smaa Pisidier, af hvilke det i en 



') Mørch anfører i sin «Fortegnelse over de i Danmark fore- 

 kommende Laud- ogFerskvandsbløddyr» ( Nat. For. Vid. Medd. 

 1863), at Unio crassus i Følge Beck forekommer i adskillige af vore 

 Damme: In piscina prope Kymølle, Cimbr., »in piscina prope Odense», 

 »in piscina parochii Brenkilde, Fioniæ». Paa saadanne Steder har jeg 

 aldrig truffet denne Form, og heller ingen af de i Zoologisk 

 Museum opbevarede U. crassus ere fra lignende Lokaliteter. 



') Faunaen i de vestjydske Aaer er endnu temmelig ukendt, men det 

 maa antages, at den er betydelig fattigere end i den øvrigere Del af 



