423 



Det er omtrent en Snes Aar siden; men i de sidste c. 15 Aar liar 

 mau ikke iagttaget den i Grîndavik. 



Paa Strækningen mellem Vestrahorn og lugölfshöföi skal den 

 have vist sig nu og da for ikke længe siden. 



I Hornafj orden paa Svdøstlandet skal én være strandet for 

 omtrent en Snes Aar siden, og paa Flatø i Skjålfaudabugteu (paa 

 Nordlandet) har jeg hørt, at man skal have fanget én for omtrent 

 30 Aar siden, og den skal have givet 12 Tdr. Lever. Ellers er 

 den vistnok meget sjælden ved >;ordlandet, hvor den dog i Slut- 

 ningen af forrige Aarhundrede ofte viste sig (se senere). 



I Steingrimsfjorden (som fra Hunabugten gaar ind i Nordvest- 

 landet) skal den have været omkring Midten af Aarhundredet, men 

 i senere Aar har man ikke set den dér. 



I Faxabugten, hvor den blev jaget i Omegnen af Reykjavik i 

 forrige Aarhundrede (se senere), er den vistnok aldrig bleven set i 

 de sidste halvhundrede Aar. Det samme er ogsaa' Tilfældet med 

 Isafjord-Djb paa Vestlandet. 



Af ældre Oplysninger om Brugden haves ikke mange. Faber ^) 

 siger om den : „jetzt wird weder hier (o: i Faxabugten) noch in der 

 Bucht Issefjord Jagd auf ihn gemacht, aber in der Bredebucht wird 

 er noch, wie wohl selten, mit in die Kiemen geworfenen Harpunen 

 erlegt". 



Mohr-) omtaler den ganske kort, og om dens Forekomst ved 

 Island staar der kun : „Den sees ofte under Nordlaudet, men søges 

 ikke af Indbj-ggerne". 



I sin fortræffelige Bog om Island^) giver Olavius enkelte Op- 

 lysninger om Brugden; saaledes siger haa(Side80): „De Haa- eller 

 Hay-Arter, som besøge Nordvest-, Nord- og Nordøst-Kanten af Is- 

 land, og som give Fordeel, ere ... 1) Squalus maximus, Been- 

 haakall eller Brygde ..." (hans Bog omfatter ikke Syd- og Sydvest- 



') Fische Islands, Frankfurt a/M., 1829, S. 22. 



'*) Forsøg til en isL Naturhistorie, Kiøbenhavn, 1786, S. 106. 



•'') Øcouomisk Keise giennem Island. Kiobenhavu 1780. 



