424 



landet). Side 399 siger han, at den angives at indfinde sig paa 

 sine Tider i Hvanndals- og Slieriadjupene (yderst i Øfjorden). En- 

 delig staar der Side 92 (i Beskrivelsen af Hajfiskeriet i Isafjord 

 Syssel): „Brygden besøger ellers ikke, saa vidt man har erfaret, 

 eller faaet Beretning om , Isefj ords-Dybet eller Jøkelfiordene meget 

 hyppig; dog lader den sig undertiden see ved Foraars- og Mid- 

 sommers-Tider; men den angribes ikke af nogen Fisker, da Maaden 

 at fange den paa, er Indbyggerne paa denne Kant aldeles ube- 

 kiendt, ..." 



De ældste, mig bekendte, Oplysninger angaaende Brugdens 

 Forekomst ved Islands Kyster findes hos E. Olafsen ^). Der staar, 

 S. 988 — 89: „Den (o: Brugden) søges ikke i Island, uden paa Sønder- 

 landet, især i Havnefjord, Skeriefjord og indenskiærs ved Reykeviig, 

 hvor den løber lige op til Strandbredden og følger efter Baadene, 

 uden at giøre dem Skade. Naar Indbyggerne ville fange den, gaa 

 de ud 9 til 10 Mand paa en Aattæring og skyde en Harpun i den, 

 saa dybt som de kunne, havende en stærk Line fæstet til Jernet. 

 Fisken søger da strax til Bunden, løber frem og tilbage og slæber 

 Baaden efter sig, ind til den bliver træt, da man begynder at roe 

 ind til Landet; til Slutning trækker man den op og giver den sit 

 Banesaar". 



Som allerede før er fremhævet, forekommer Brugden nu ikke i 

 Faxabugten og er vistnok meget sjælden overalt ved Islands Kyster, 

 undtagen i Bredebugten og maaske ved Vestraannøerne. Men paa 

 førstnævnte Sted lader den til at være saa hyppig, at det ikke 

 skulde falde vanskeligt at fange den dér, hvis man blot var udrustet 

 med de fornødne Fangstredskaber. I ældre Tider vare Folk paa 

 Øerne i Bredebugten og omkring den meget flinke til at behandle 

 Harpunen, men nu er den Færdighed desværre næsten helt gaaet 

 af Mode. 



'j E. Olafsen og B. Po velsen, Reise igiennem Island, Sorø 1772. 



