164 



tad sandblaiidad lera, det öfre h af en särdeles fin brungrå 

 något lerblandad äfvenledes tydligt sldktad sand. 



Enligt Erdmann ^) skulle glacialsanden uti de subma- 

 rina bildningarnes lagerserie städse bilda den öfre länken. 

 I motsats härtill framhåller Gumaélkis 2) ganska bestämdt 

 att då glacialsanden och glacialleran förekomma på samma 

 ställe, den förra »alltid hgger under, alltid är äldre". Han 

 tillägger vidare för att bestyrka sannolikheten af detta på- 

 stående: „Detta såsom en bestämd regel gällande förhållande 

 (sandens öfverlagring af leran) är också öfverensstämmande 

 med den naturliga följden af en vid landets sänkning under 

 hafvet försiggående afsättning af genom strömmande vatten 

 tillförd sand och slam". Till samma resultat synes Jern- 

 ström och SoUtander hafva kommit vid sina undersökningar. 

 I början voro vi också benägne att ansluta oss till detta 

 betraktelsesätt, men sednare iakttagelser hafva lärt oss att 

 ett ensidigt fasthållande af denna uppfattning lika litet som 

 den Erdmannska åsigten i och för sig betraktad har berät- 

 tigande skäl uti faktiska förhållanden. 



Vi hafva redan i det föregående redogjort för ett fall, 

 då en om också med glacialleran icke identisk, så dock ana- 

 log bildning af en blagrå sandblandad lera öfverlagras utaf 

 fin skiktad glacialsand. I det följande skola vi anföra re- 

 sultaten af några jordborrningar, i hvilka exempel på detta 

 förhållande ytterligare skola framstå. Denna invändning 

 mot hr Gumaelii och nyssanförda fÖrf:s påståenden vilja 

 vi likväl icke hafva så förstådd som skulle vi dragit i 

 tvifvelsmål glacialsandens förekomst under glacialleran; 

 tvärtom hålla vi denna sak så godt som för ett axiom. Det 



^) Erdmann, A , 1. c, pag. 46. 



^) Giimaeluis, O. Om mellersta Sveriges glaciala bildningar. 1 

 pag, 30. 



