57 



formigt, eller kanske rättare ellipsformigt förlopp, hvarjemte 

 de samteligen med afvikelse från horizontalplanet hafva ett 

 ifrån terrängets centrum mot dess omkrets sluttande läge. 

 Vid ett skärskådande af dessa sakförhållanden låg mig der- 

 före den förmodan nära till hands, att den här omtalade me- 

 tamorfiska lagerföljden hel och hållen i sitt centrum lidit en 

 upphöjning genom frambrytandet af någon eruptiv bergart 

 som alltså borde anträffas i midten af gneisterränget, om 

 blott glacialperiodens denuderande krafter varit tillräckliga att 

 undanskaffa det hölje utaf lagrade bergarter, som måste 

 hafva täckt granitmassiven. 



Efter mycket letande, och sedan några smärre jord- 

 rymningar blifvit företagna, lyckades det mig också att kon- 

 statera tillvaron af eruptiv granit. Denna omständighet är 

 så mycket mera intressant, som den synes oss lägga ännu 

 ytterligare ett synnerligen evident bevis till antalet af de 

 redan många för granitens ännu stundom , bestridda eruptiva 

 natur. 



Frofil från Kalkterränget vid Äimälä. 



a. Granit, h. Glimmergneis. c. Kalksten, d. Qvarz- 

 gneis. e Granitartad gneis. 



Vid en blick på närstående profil öfvertygas man tillika 

 om riktigheten af de antaganden till hvilka man kommit i 

 fråga om de olika gneisarternas relativa ålder. Ur de skilda 

 bergarternas förhållande till hvarandra framgår nemligen 



