54 



larne hos denna gneis äro förenade med hvarandra framstår 

 den såsom en lös hergart, en egenskap, som isynnerhet gör 

 sig gällande vid en jemförelse med den gneis, hvilken öfver- 

 lagrar kalken, och som deremot med fullt skäl förtjenar 

 namnet af en fast bergart. 



Sistnämnda gneis, som till färgen är rent grå, stun- 

 dom något stötande i gröngrått, utmärker sig förnämligast 

 genom sin rikedom på quarz. Då quarzkornen derjemte äro 

 mycket små och till sin mängd vida ölverväga de likaledes 

 små glimmerfjällen, bland hvilka de utan någon regelbunden 

 anordning äro inströdda, antager ifrågavarande gneis stun- 

 dom ett utseende, som till en viss grad påminner om qvart- 

 zitens. 



Den åtskillnad, som sålunda redan vid en ytlig makro- 

 skopisk granskning visar sig ega rum emellan begge nyss 

 skildrade gneisarter, blifver än mera i ögonen fallande, då 

 man underkastar dem en mikroskopisk undersökning. Uti 

 några tunnslipade preparater, som jag i detta afseende gjort 

 af förenämnda bergarter, visar sig nämligen den glimmer- 

 rika gneisen, som underlagrar kalkstenen, bestå utaf brun 

 biotitglimmer, uppträdande i oregelbundet begränsade partier, 

 samt i öfvervägande mängd; quarz jemförelsevis litet; fält- 

 spat likaså; magnetit eller måhända rättare svafvelhis i en 

 del stuffer högst obetydligt, i andra ganska ymnigt 



Den gråa quarzrika gneisen, som öfverlagrar kalkstenen, 

 synes deremot åter utgöras af quarz, utmärkt genom sin lif- 

 liga chromatiska polarisation, i öfvervägande mängd; glimmer 

 af en Ijusbrun, stundom något i svagt grönt stötande färg, 

 ofta med tydlig dikroism, i förhållande till quarzen uppträ- 

 dande temmeligen sparsamt; apatit, särdeles i en del stuffer 

 i ovanligt riklig mängd, och alltid utbildad i vackra nålfor- 



