JLlelt säkert är det med fullt skäl, som Credner uti sitt ar- 

 bete .,Elemente der Geologie" amnärker att den kristallini- 

 ska kalkstenen, „Urkalkstenen" väl hörer till de intressan- 

 taste af den archaeiska formationens underordnade bergarter. 



Sanningen af detta påstående framstår så mycket tyd- 

 ligare, då man betänker att vi här midt i den skenbart kao- 

 tiska sammanhopningen af acida, företrädesvis kiselsyrerika 

 bergarter, uti kalkstenen träffa på en inlagring af en kisel- 

 syrefri, om också någon gång af inmängda quarzpartiklar 

 förorenad bergart. 



Det är sannolikt också delvis med hänsyn till ofvan- 

 antydda intresse, som archaeiska kalkförekomster upprepade 

 gånger blifvit föremål för mer eller mindre ingående betrak- 

 telser. Bland antalet af författare, hvilka sysselsatt sig med 

 utredandet af hithörande frågor nämna vi exempelvis v. Cotta, 

 ScJieerer, Stehner, Delesse, med hvilkas arbeten vi tyvärr 

 dock icke varit i tillfälle att göra bekantskap; vidare Nau- 

 mann ^), Credner ^), E. Kalkoivshy ^), Eugen ScJmchmacher *), 

 Ä. E. Törnehohm ^), David Hummel ®) m. fl. hvarförutom sär- 



^) Lehrbiicli der Geognosie Bd II Leipzig 1854. 



^) Die Gliederung der eozoiscbeu (vorsilurischen) Formations- 

 Gruppe Nord-Amerikas. Habilitationsschrift. Halle 1869. 



^) Rother Gneiss und Kalkstein im Willichstliale iDi Erzgebirge. 

 Zeitscbrift d. deutscb. geol. Gesellschaft XXVII Bd. 1875 p. 623. 



*) Ueber die Kalklager der Strehlener Gegend. (Inaug. dissert.) 

 Breslaii 1878. 



^) Auteckniugar om Sveriges urterritorium. Geol. Fören. i Stblm 

 Förbandi. Bd I Stblm 1874. 



ö) Om Sveriges lagrade urberg jemförda med sydvästra Europas. 

 Bibang till K. sv. Vet. Akad. Handlingar Bd 3 N:o 2. Stblm 1875. 



