30 



ett af de bevis geologien lemnar mot riktigheten af den 

 Darvinska utvecklingsläran. 



I en afhandling af G. Linnarsson : Geologiska iakttagel- 

 ser under en resa på Öland intagen i Geol Föreningens i 

 Stockholm förhandlingar Bd. III N:o 2. anföres en redan af 

 Sjögren (K. Vet.-akad. förhandl. 1851) omnämnd kalksten, 

 som i form af talrika lösa stenar anträffas på åtskilliga stäl- 

 len af denna ö, och som af nämnde författare betraktas 

 såsom en ursprungligen i fast klyft förekommande bildning, 

 yngre än den derstädes uppträdande röda och grå ortho- 

 ceratitkalkstenen. Den uppgifves af Sjögren vara lösare än 

 orthoceratitkalkstenen, men Linnarsson fann äfven „hårda, 

 kiseldränkta stundom nästan flintlika kalkstycken". Möjligen 

 är den lösare texturen uppkommen genom en förvittring, 

 hvilkct man äfven stundom är i tillfälle att iakttaga på de 

 gulaktiga täta kalkstensstyckena på Åland, hvilka derigenom 

 på ytan antaga ett uppluckradt kritartadt utseende. De i 

 nämnda Öländska kalksten förekommande petrifikaterna visa, 

 att densamma står närmare till de Estländska än till de på 

 Sveriges fasta land förekommande under-siluriska kalkstens- 

 arterna samt att den närmast öfverenstämmer med de i zo- 

 nerna 1 b och 2 (Jewe'ska och Wesenbergska skikten) före- 

 kommande, hvilka såsom Linnarsson o. a. visat hafva föga 

 likhet i paleontologiskt hänseende med de i Sverige uppträ- 

 dande yngre undersiluriska lagren. 



En jemförelse mellan nämnda på Öland i lösa block 

 förekommande kalksten och den yngre, täta kalkstenen på 

 Åland synes mig tydligen utvisa en eqvivalens dememellan. 

 Följande fossilier äro bland andra för dem gemensamma: 

 Chasmops conicophfahius, Murchisonia insignis^ Ortliis testu- 

 dinaria, StrapJwmena depressa^ S. imhrex. S. Äsmussi, S. 

 deltoidea, Leptaena sericea. Då man nu omöjligen kan au- 



