24 



der mikroskopet visa de dock ingen annan skilnad än att 

 den förra, grå kalkstenen består af något större kalkspats- 

 fragmenter än den senare, h vilken dessutom innehåller små 

 ogenomskinliga korn eller blad af jernoxid, som saknas hos 

 den andra. För öfrigt innehålla de hvardera runda ring- 

 formiga eller aflånga cylindriska, mer eller mindre tydliga 

 foraminiferer hknande dem i Estlands vaginatkalksten delvis 

 i glaukonit förvandlade. Äfven på Åland anträffas ehuru 

 sparsamt glaukonitkalksten. Deremot har jag icke i den 

 åländska kalkstenen kunnat upptäcka de kristaller af dolomit, 

 som här och hvar under mikroskopet visa sig i den från 

 Estland. 



En jemförelse mellan dessa tvenne kalkstensarters fos- 

 silier visar nu, att de äfven i paleontologiskt hänseende äro 

 skiljaktiga, i det att den gråa arten företer en fauna mot- 

 svarande den i den Estländska zonen 1 {= Llandeilo grup- 

 pen i England), den gula täta åter den i zonen 2 (= Caradoc 

 afd. i England) förekommande, såsom följande sammanställ- 

 ning utvisar. De inom parenthes satta talen utmärka de 

 resp. zonerna i Estland. 



I. Fossilier i den gråa, lösare kalkstenen. 



Crustaceer, 



Asaplms expansus L. (1) är en bland de allmännaste fos- 

 silierna på Åland. Ögonen äro hos en del exemplar ganska 

 utstående (= Asaphus cornutus Pand, eller A. Weisii Eichw.). 



lUaenus crassicanda Wahlbg. (1) förekommer mindre 

 allmänt än föregående. 



Beyrichia strangulata Salt. (1). Denna lilla musselkräfta 

 upptäcktes af akad. Schmidt i en kalkstensstulf från Finström 

 socken. 



