14 



äldre datum antydes. Sannolikt förhålla de sig till hvar- 

 andra såsom den ofvannämnda grönstenen och graniten vid 

 Varkaus. 



Mellan Hintikka och Toivola visar sig först syenitgranit 

 med granitgångar och NNV-lig skiffringsriktning samt inne- 

 hållande större mörka, finkorniga partier. Derpå ungefär vid 

 halfva vägsträckan hornhlende-gneis med strykning i N60*^O 

 samt vid 9: de versten gneis-gTanit eller granit-gneis med 

 N70*^ — 80*^V-lig strykning. Denna bergart bestående af om- 

 vexlande ljusare och mörkare lager, de sednare ställvis horn- 

 blendeförande, fortfar med samma strykningsriktning ända till 

 ett par verst från Toivola, der vanlig syenitgranit med mörka 

 finkorniga dels afrundade dels kantiga konkretioner samt 

 otydlig skiffring i VNV åter uppträder. De mörka ellipsoi- 

 diska konkretionerna äro t. e. d. omgifna af en ljusare horn- 

 blendefri ring. 



Mellan Toivola och Ahvenniemi är gneis rådande med 

 N70'^O resp. O— V-lig strykning och vanligen 60«— 70«N-lig 

 lutning. Tre verst från Toivola uppträder dock en ljus por- 

 fyrartad bergart med en mörk hornblendehaltig; den sednare 

 företeende större eller mindre långsträckta partier i den 

 förra. Dessa visa sig skiljaktiga från gneisen genom en af- 

 vikande, men otydlig och krökt skiffringsriktning i NV, och 

 utgöra sannolikt modifikationer af porfyrgranit och syenit- 

 granit. Denna sednare uppträder äfven 2 — 3 verst från 

 Ahvenniemi med otydlig VNV-lig skiffring i form af i NV 

 strykande bergsträckningar. Vid Ahvenniemi förekommer 

 dock åter konkretionär gneis med strykning i O— V eller 

 N60^ — 70^0. Denna gneis, innehållande små ellipsoidiska 

 hvita eller genom förvittring bruna konkretioner fortfar äfven 

 mellan Ahvenniemi och Kuorti med O — V-lig ställvis äfven 

 ONO-lig, närmare Kuorti NNO-lig strykning samt omvexlar 



