10 



från Kaitais genom sin hromit-hBlt samt såsom det syres 

 genom frånvaron af hornblencle. Härigenom ansluter den sig 

 till bronzit-gabbron eller bronzit-felsen från Leinola, med den 

 skilnad, att den innehåller mera diallag än bronzit. Men 

 utom dessa, genom mer eller mindre ymnigt insprängda mi- 

 kroliter utmärkta pyroxen arter, förekommer ännu en annan 

 monoklinisk pyroxen i form af ljusgröna, nästan färglösa af- 

 rundade, mikrolitfria individer (augit). Under det att bronzit- 

 individerna sitta invuxna i diallagen äro augitindividerna van- 

 ligen skriftgranitartadt fördelade i fältspaten ungefär analogt 

 med qvarzindividerna i fältspaten uti euritporfyr från Åland, 

 och på de ställen der de förekomma saknas mikroliterna i 

 fältspaten, hvaraf man kunde sluta till att äfven de sednare 

 äro augit. Bronzit-gabbron från Kaitais är af medelkornig 

 struktur; här och der förekomma dock mera grofl^orniga 

 urskiljningar af plagioklas och pyroxen. 



Mellan Kaitais och Jockas kyrkoby är terrängen vid 

 vägen betäckt ända till 5 verst från den sistnämnda, der en 

 hvit eller ljusröd gneis-granit uppträder med otydlig och 

 krökt skiffring i omkr. O— V; ett stycke derifrån blir berg- 

 arten mera gneisartad med strykning i ONO. Ett högt berg 

 strax O om byn utgöres äfven af en mer eller mindre gneis- 

 lik granathaltig gneis-granit med O— V-lig resp. YNV-lig 

 skiff ringsriktning. De mera gneisartade mörka gUmmerrika 

 partierna innehålla ymnigt brunfärgade förvittrade konkretio- 

 ner liknande fibrolitkonkretionerna i den gneisartade berg- 

 arten från Nyslott och Virtala. Äfven större fältspats- och 

 qvarzkonkretioner förekomma. 



Den konkretionära gneisen resp. gneis-gTaniten fortfar 

 från Jockas ända till S:t Michel. Några verst från Jockas 

 är bergarten t. e. d. ganska skiffrig och något hornblende- 

 haltig med NöO*' V-lig strykning och vertikal eller stark SV-lig 



