8 



lande mörkare, glimmerrika och ljusare, glimmerfattiga lager 

 strykande i N60^V, men 6 verst från Jorois (Häyrylä) har 

 bergarten, som här är mera gneis-artad och ganska skiff- 

 rig, NO-lig skiffringsriktning samt innehåller aflånga kon- 

 kretioner, dels raka dels krökta, gående dels i skiffringsrikt- 

 ningen dels afskärande densamma, och genomdrages ställvis 

 af finkorniga granitgångar. Sjelfva bergåsen har deremot 

 en nära motsatt eller NNV-hg strykning. Den sednare de- 

 len af vägen går öfver en sandås med ofta ganska stora 

 åsgropar. 



Vid Jorois kyrkoby synes en hvit granit, något porfyr- 

 artad genom små hvita, ställvis äfven ganska stora fältspats- 

 kristaller, omhöljda af glimmerfjäll, hvarigenom en otydlig 

 skiffring i N— S betingas. Den är dock till sin struktur 

 mera likformig än den ofvannämnda gneis-graniten och när- 

 mar sig i detta afseende mera till den yngre, huroniska 

 formationens granit samt står möjligen också i samband med 

 det stora centrala granitgebitet. Att den huroniska skiffer- 

 formationen här verkligen förekommer utvisas af den stora 

 mängden af lösa stenar af glimmer — resp. lerglimmerskiffer 

 samt ockrig alunsJciffcr lik den ofvananförda vid Joensuu. 



Mellan Häyrylä och Lahnalaks, 5 verst från sistnämnda 

 station träder skiffeiformationen i dagen bestående här af 

 glimmerskiffer öfvergående i skiffrig gneis med qvarzitkörtlar 

 samt med N40^ — oO^V-lig strykning. Denna skifferbildning 

 fortfar med ungefär enahanda strykningsriktning och i me- 

 deltal 60" lutning mot SV ända till några verst på andra 

 sidan om Lahnalaks, der gneisformationen åter vidtager be- 

 stående af hornblendeskiffer öfvergående i hornblendegneis 

 med fullkomligt motsatt strykning näml. N 45^—50" O och 

 lutning mot NV samt genomdragen af granitgångar.' Skiffer- 

 formationens mägtighet i Jorois socken i riktning från NO 



