granit samt några verst från sistnämnda gästgifveri brunfär- 

 gad gneis lik den vid Oravi men med strykning i N30^O 

 och svag (20^—30^) lutning mot NV, samt genomdragen af 

 hvita granitgångar. 



Öster om strömmen vid Virtala, vid den till Varistai- 

 val gående byvägen visar gneisen en varierande strykning 

 och lutning, hvaraf man tydligen finner, att gneisen här bil- 

 dar en omvexlande dome- och bäckenformig lagring, på grund 

 hvaraf äfven lutningen ställvis är ganska flack. Stryknings- 

 riktningen kan dock i medeltal sättas lika med O— V. I 

 likhet med den nyssnämnda porfyrartade glimmerbergarten 

 innehåller den qvarzkörtlar och konkretioner bestående af 

 en lösare kärna omgifven af ett hårdare öfver bergytan upp- 

 stående omhölje samt är ofta ganska förvittrad och brun- 

 färgad på ytan. 



Vid landsvägen är ett större gneisparti med mellan- 

 lagrad muscovit-granit i dagen med strykning iNSO^V eller 

 nära O— V och 45^ lutning mot S. Den (gneisen) innehåller 

 ofta ymnigt granat samt smärre konkretioner af fihroUt en- 

 samt eller tillsammans med qvarz, fältspat och glimmer eller 

 ock af dessa sednare utan fibrolit. Denna gneis är sålunda 

 eqvivalent med den af mig förut iakttagna fibrolitgneisen vid 

 Henriksnäs och Nyslott (Om östra Finlands primitiva forma- 

 tioner; Bidrag till kännedomen af Finlands natur, 21 häftet 

 p. 262 o. 275), hvilken här utgör den undre afdelningen af 

 gneisformationen i likhet med hvad Kalkovsky funnit vara 

 fallet med gneisformationen i Eulengebirge (E. Kalkovsky, 

 Die Gneisformation des Eulengebirges p. 5 o ff.). 



Ett mikroskopiskt preparat, som jag gjort af denna 

 fibrolitgneis visade en blandning af fibrolitprismer med bio- 

 tit, hvars största absorbtionsriktning d. ä. basiska planet går 

 parallelt med prismernas längdriktning eller hufvudaxel. 



