95 



Gen. Artemia. 



Artemia gracilis Verrill. 

 T. I. Fif,^ 1 a-k. 



A. gracilis Verrill. (70.) S. 235. " 



A. monica Verrill. (70.) S. 237. 



A. fortilis Verrill. (70.) S. 238. 



A. utahensis Lockiugton. (37 a.) 



A. gracilis Packard. (52.) S. 330. 



Claushavu. Will. Lmiabeck. 1889. 



Denne interessante Form, som ikke tidligere er tagen i Grøn- 

 land og i det hele kun er kendt fra faa Steder i det arktiske Nord- 

 amerika, er bragt hjem fra Clausliavn af Hr. cand. Lundbeck; 

 Materialet var ialt 16 Exemplarer, alle Hunner. Da Dyret hidtil 

 kun i ringe Grad er gjort til Genstand for Undersøgelse, turde det 

 være naturligt først at give en mere detailleret Beskrivelse af det. 



Artemia gracilis, der kun er 12 Millim. lang, er af en over- 

 ordentlig fin , elegant Legemsbygning og i meget høj Grad gen- 

 nemsigtig, saaledes at man uden Dissektion kan danne sig et Skøn 

 om de indre Dele. Hovedet er mere end 2V2 Gang saa bredt 

 som langt og temmelig fladt; man ser tydelig gennem Huden de 

 to store Levermasser træde frem, og i Spalten mellem disse er det 

 store Xauplieøje beliggende. Dette er bagtil begrænset af en lige 

 Linie, fortil af en stærk, konvex Bue, Øjestilkene ere temmelig 

 korte, men tykke og brede, Øjnene selv store, visende den for 

 Branchiopoderne almindelige Bygning. 1ste Par Antenner ere kun 

 af Øjestilkens halve Længde og kun halvt saa brede som Nauplie- 

 øjet. 2det Par Antenner ere omtrent dobbelt saa lange som første; 

 ved deres Grund ere de meget brede. laderranden fra et Punkt 

 omtrent paa Midten bøjende ud mod Yderranden, saaledes at Inder- 

 randen omtrent midtpaa bliver foi'synet med en fremspringende 

 Knude, nedenfor hvilken Antennerne stærkt aftage i Tykkelse. 

 Spidsen ender med en lille Dusk meget fine Haar. • — Krop og 

 Hale ere omtrent lige lange; i Ryglinien ses uden Præparation 

 det lange, normale Phyllopodhjærte liggende, og 2 Klapper ses 



