ikke let være falden paa nogen anden bekjendt Snoge-Art, og som 

 saadan blev den da ogsaa omtalt i de orienterende Forelæsninger 

 over vore hjemlige Krybdyr og Padder, som Professor zoologiæ i 

 et af de første Aar efter sin Tiltræden, efter vor — de daværende 

 naturhistoriske Studerendes — Opfordring, holdt her ved Universi- 

 tetet. Benævnelsen „Hasselsnog" lod sig ogsaa godt forene med, 

 hvad der i S. Nilssons Fauna berettedes om Coluher lævis, 

 „Slätta Snokens", Tilbøjelighed til og Dygtighed i at klatre, saavel- 

 som med et Forlydende om, at man i vort Nabolag, ved Farum, 

 om jeg mindes ret, skulde have seet afskudte Snogeliarame hænge i 

 Buskene — noget, som imidlertid ogsaa godt, efter hvad man nu 

 véd, kunde henføres til vor almindelige Snog {Tropidonotus natrix), 

 selv om dennes Tilbøjelighed til at klatre er meget mindre, end det 

 berettes om den glatskællede Snog. 



I 1851 fik saa Universitets -Museet fra praktiserende Læge i 

 Vordingborg Strøm et fra de samme Dele af Sydsjælland som det 

 Melchiorske hidrørende Exemplar af en glatskællet Snog, der selv- 

 følgelig blev anseet for at være den saameget efterspurgte „Hassel- 

 snog" — Coluher læcis ! Til en Sammenligning med udenlandske 

 Exeraplarer af Coronella austriaca eller andre glatskællede euro- 

 pæiske Snoge var der den Gang ikke Adgang. Nogen Tvivl eller 

 Usikkerhed med Hensyn til Artsbestemmelsen blev der ganske vist 

 tilbage hos mig, da den egentlig kun hvilede paa en ikke kon- 

 trolleret Supposition, hvorfor jeg, der netop i 1851 havde begyndt 

 at gjøre Tjeneste som Assistent ved Museet, i Journalen indførte 

 nogle Maal og andre beskrivende Data om Exemplaret til Brug ved 

 yderligere Granskning, hvis der senere skulde komme flere Exem- 

 plarer her fra Laudet tilstede. Dette skete imidlertid ikke. Af 

 Hr. Sarauws Afhandling i „Naturen og Mennesket" (X Bd. 1893) 

 „om Hasliugen og dens Forekomst i Danmark" erfarer man , at 

 Grunden til, at et i den samme Egn i 1863 fanget Exemplar 

 landede i Skaarup Seminarium, hvor Hr. Rostrup den Gang var 

 Lærer, var den, at Professor Steenstrup netop var i Udlandet. 

 Da i de nærmest følgende Aar Foreniniren af Universitetets og det 



