Klitten mellem Bulbjerg og Svinkløveu, mellem Hanstholm og Vorupør, 

 og endelig ved Blaavandshuk, ser man formentlig klart, navnlig paa 

 det første af dem, at en saadan Klit har Form omtrent af en 

 Parabel, og at deii vandrer ved at vælte sit Midterparti i Vind- 

 retningen, medens Siderne holdes tilbage af Bevoxniugen og derved 

 danne Rimmer, der ligeledes ligge i Vindretningen. En Kimme er 

 altsaa oprindelig ikke en selvstændig Dannelse; men en Eest af en 

 vandrende Klit, der naturligvis ved senere Saudtiu"-t kan voxe sis: 



Fig. 2. Kysten fra Bulbjerg til Svinkløveu. 



højere og større. Ser man nu tilbage til den ovennævnte Engklit 

 paa Fig. 1, ja da ser man ogsaa let, at den kun er den sydlige 

 Side af en stor vandrende Klit, hvis nordlige Side vel er noget 

 mindre udpræget, men dog let at iagttage, og hvis forreste Parti 

 er blæst ud i Kattegattet. 



Ser man nærmere paa disse Parabelklitter, er der tiere For- 

 hold, der falde i Ojnene, for det Første deres fremherskende Ptet- 

 ning. Ved Blaavandshuk er denne V.— 0., ved Hanstholm henimod 

 N.V. — S. 0. og det samme er Tilfældet ved Svinkloven; ude paa 



