117 



ikke har sagt sit sidste Ord. D. longispina-gahata-hyal'ma ore 

 sikkerlig endnu ikke redede ud fra liverandre. G. O. Sars har vist, 

 at disse Formers Foraarsgenerationer ere vidt forskellige fra Efter- 

 aarsgenerationerne, og man har opstillet selvstændige Arter paa 

 disse forskellige Generationer. 



At den grønlandske Form horer ind under longispina-galeata- 

 Gruppen, er utvivlsomt, og det er vistnok rigtigst at opfatte den 

 som Foraarsgenerationen af D. galeata. 



Gen. Simocephalus. 



s. vetulns. (O. F. M.) 



Tab. III, Fig. 8 a-d. 



Daphnia situa. Lilljeborg. (33), p. 42. Tab. III, Fig. 2—4. 

 Simocephalus vetulus. Schødler. (68), p. 18. 



Claushavu ^/^ 90. Lundbeck. — Claushavn "/s 92. Traustedt. — Piiten- 

 benk ^"/s 90. Lundbeck. — Jacobshavn "/s 90. Bergendal. 



Denne Form synes intet Steds at optræde i det store Antal 

 som herhjemme; den haves kun fra faa Lokaliteter og er overalt i 

 Indsamlingerne temmelig sjælden. Arten er særdeles variabel, og 

 jeg har netop for at vise denne Variabilitet aftegnet 2 Individer 

 fra samme Lokalitet; den ene er Sommergenerationen, den anden 

 sen Efteraarsgeneratiou med Hvileæg. Hvor forskellige de end 

 synes, ere de dog samme Art. Man ser, hvor fladt, tiltrykt Hovedet 

 er paa Sommergenerationen, hvorimod det bliver højt og dets Under- 

 rand iudbuet hos Efteraarsgeuerationen. Denne sidste er netop 

 mod den almindelige Eegel langt slankere og mere langstrakt end 

 Sommergeuerationeu og Bagrauden lige med skarpt Ryg- og Bug- 

 hjørne; ej heller Macula cerebralis" Form er konstant; den er meget 

 mere langstrakt hos Sommergenerationen. 



Simocephalus exspinosus. (Koch.) 



Tab. III. Fig. 9 a-c. 



Daphnia esspinosa. Koch. (28.) Tab. XI. 



Simocephalus exspinosus. P.E.Müller. (41.) 8.122. Tab. I. Fig. 24. 



Danniarkso. Juli 1892. Deichm. 



