138 



Bosmina arctica. 



Af denne Form haves næsten kun Individer med Hvileæg, der 

 ere beskrevne ovenfor. De ere altid til Stede i meget stort Antal, 

 10 — 20. I Hunnernes Yalvler er der end ikke det fjerneste Spor 

 til Ephippialdannelse eller Fortykkelse at opdage. 



"Weismann, der har set enkelte Hanner af Bosrainerne, meu 

 aldrig set Hunner med HviLeæg, slutter, at Bosminerne i alt Fald 

 hyppigst forplante sig parthenogenetisk, og at kun uu og da enkelte 

 S optræde; her var altsaa efter Weisraanus Anskuelser ikke 

 dette regelmæssige Skifte af en Eække parthenogenetiske Genera- 

 tioner efterfulgt af en sexuel, som Tilfældet hyppigst er hos 

 Daphnierne, men her skulde være et lignende Forhold som det, vi 

 genfinde hos Branchiopoderne f. Ex. Apus, Artemia o. a. Han regner 

 derfor Bosminerne til en Gruppe for sig, som han kalder for 

 acycliske Arter (76) o: de Arter, hvor der ikke finder Skifte Sted 

 mellem sexuelle og parthenogenetiske Generationer. Til denne 

 Gruppe regnede han ligeledes en Tid lang Chydorus sphæricus, 

 men fandt dog senere Hunner med Hvileæg. Det er jo paa For- 

 haand næppe sandsynligt, at slige acycliske Arter skulde findes, og 

 ogsaa Weismann betragtede selv denne Gruppe som en, der ved 

 senere Undersøgelser vilde falde bort. Jeg har selv med disse 

 Forhold for Oje undersøgt Bosminerne i bestemte Søer om Frede- 

 riksborg, rigtignok ikke Bosmina arctica, som aldrig er tagen 

 hos os, men derimod den meget nærstaaende Art 



Bosmina ohtnsirostris, 



der kun haves fra Grønland med Sommeræg. 



Skønt jeg har undersøgt denne Art i overvættes stort Antal, 

 er det aldrig lykkedes mig at se et eneste Exemplar med Hvileæg, 

 og af Hanner har jeg mellem de mange Hundrede PJxemplarer, jeg 

 har iagttaget under Mikroskopet, kun set 2. Jeg har ligeledes 

 undei'søgt andre danske Bosmiuer, men aldrig set nogen med 

 Hvileæg, og jeg maa for danske Bosminers Vedkommende, efter i 

 et helt Aar at have undersøgt enkelte af deres Repræsentanter i 



