178 



Kløfter, Lavninger og Render, paa fremspringenbe Terrasser og 

 mindre stejle Skrænter paa Fjeldsiderne er Undergrunden dækket 

 af en Overgrundsdannelse af forskjellig Dvbde med mer eller mindre 

 tæt og frodig Plantevæxt. Naar de nøgne Klippe- og Stenskred- 

 partier paa Fjeldsiderne undtages, maa Vatnsdalshâlseus Bakkeland 

 betegnes som den mest golde Strækning paa hele dette Omraade. 

 Den Del af dens Overflade, som ikke optages af Klipper, Melar og 

 ufrugtbare Myrstrækninger, dækkes for største Parten af en sparsom, 

 usammenhængende Ljngmovegetation. Det samme gælder om det 

 sønden for Dalen liggende Højland. Derimod udmærke Bjærgfod- 

 skrænterne sig i det hele taget ved størst Frugtbarhed, og ikke 

 mindre den flade Dalbund, der med Undtagelse af et lille med 

 Flodgrus bedækket Areal inderst i Dalen beklædes af et frodigt, 

 tæt Vegetationsdække og om Sommeren i smukt, stille Vejr afgiver 

 et overmaade venligt Skue med den klare, bugtede Elv og de smaa 

 Søers spejlblanke P'lader, som tydeligt gengive det herlige Landskab 

 i alle sine Farvenuancer. 



Klima. Som Følge af en fuldstændig Mangel paa meteorologiske 

 Observationer i denne Egn kan jeg ikke give nogen nøjagtig Be- 

 skrivelse af Klimatforholdene. Jeg synes dog ikke, at jeg burde 

 undlade at gjøre et Par almindelige Bemærkninger angaaende Vejr- 

 liget. — Det forekommer mig, at Klimaet her, som i alio de andre 

 lavt liggende nordislandske Dale, er mere kontinentalt end paa Syd- 

 landet, Vinteren strængere, skønt Tøvejr ikke saa sjælden indtræffer, 

 og Sommeren betydeligt varmere og især mindre sludfuld end paa 

 Sydlandet. De fugtige sydlige Havvinde, som bringe Sydlandet 

 Eegn og Slud, afsætte sin Fugtighed ved at stryge over de ud- 

 strakte Jøkelpartier i Landets Midte og ere i Reglen blevne for- 

 holdsvis tørre, naar de tilsidst naa op til Nordlandet, kun on Gang 

 imellem ledsagede af kortvarige Regnskyl, medens der paa Sydlandet 

 ofte falder Regn flere Dage i Træk. — Nordlige Vinde ledsages 

 ofte om Sommeren af Taage, som især følger Bjærgkysterne paa 

 begge Sider af Hiinabugten, medens Vatnsdalen i Reglen er fri for 



