18^ 



luden jeg afslutter disse Bciuærkniuger angaaende Dalbuudeus 

 Vegetation, vil jeg kaste et flygtigt Blik paa den i sin Udvikling 

 om Foraaret, idet jeg hidsætter følgende Linier af min Dagbog fra 

 8. Juni 1889 : „Dalbnnden er paa denne Tid bleven helt grøn. I 

 „Floen" her nedenfor (o: ved Helgavatn) har de fremspirende oprette 

 Stargræsblade naaet 2 — 4" Højde, men yderst faa Star have endnu 

 naaet til Blomstring. Af blomstrende Halvgræsser er Ei^iophorwn 

 angustifolium den mest iøjnefaldende og danner pletvis graabrune 

 Bevoxninger. Mellem Græsset ser man de fine krybende Stængler 

 af Ranunculus hyperboreus, hvis smaa uanselige Blomster aabne sig 

 den ene efter den anden; Comarum skynder sig med at udfolde 

 sine smukke rødlige Blade, men har endnu ikke naaet til Blom- 

 string, medens Cardamine pranger hist og her med sine store lilla 

 blaa Blomster, og Caltha giver de mange Kildevæld langs Bjærg- 

 foden smukke gule Indfatninger. Op af de talrige Sumpe og Vand- 

 huller skyde de frugtbare Stængler af Kqulsetum Ibnosum, og mellem 

 disse ser man Hippuris stikke sine friskgrønne Stængeltoppe frem; 

 Blade af Menyanthes strække sig op over Vandet, og paa dets 

 Overflade svømme kvarterlange Sparganium-^ldiåQ.'''' 



Fjeldsidernes Yegetatiou. 



Som ovenfor antydet, træffer man paa Fjeldsiderne flere for- 

 skellige Væxtformationer i en utallig Mængde Variationer, som op- 

 træde ved Siden af hverandre, ofte kun pletvis, og ved talrige 

 Mellemformer gaaende over i hverandre. I det folgende vil jeg 

 blot omtale de mere udprægede, og blandt disse ere Grarainébevox- 

 ningerne eller den egentlige (iræsmark ubetinget den vigtigste. 

 Et Dække af Gramineer af meget forskellig Udstrækning findes hist 

 og her paa de omgivende Fjeldsider; mange Lavninger, Kender, 

 Terrasser og svagt hældende Skrænter dækkes af en tæt Græsvæxt. 

 Ofte danner Nardus sb-ida Hovedbestanddelen af dette Græsdække, 

 hvor Jordbunden er tør og temmelig mager, naturligvis med Ind- 

 blanding af andre Græsarter, f. Ex. Anthoxanthum odoratum, Agrostis 

 alba o. fl. Denne sidste bliver oiïsaa undertiden dominerende i 



