186 



enkelte muldiige, lidt fugtige Lavninger og Render. Men til størst 

 Udvikling kommer Graminédækket paa Bjærgfodskrænterne; her for- 

 tjener det i Sandhed Navn af Græsmark; paa „Tun"ene eller de 

 gødede Marker omkring Gaardene naaer denne Vegetation naturligvis 

 den største Yppighed; da denne hovedsagelig er ens overalt, skal 

 jeg her kun exempelvis anføre mine Optegnelser over Vegetationen 

 paa Tunet ved Helgavatn den 16. Juni 1889. 



Det fine, overordentlig tætte Græs har allerede paa denne Tid 

 naaet en betydelig Højde, skønt de færreste Arter endnu ere naaede 

 til Blomstring. De fornemste Græsarter ere ubetinget Festuca rubra, 

 Poa alpina og P. pratensis, Aira cæspitosa, og paa de mest gødede 

 Steder omkring Staldbygninger og Møddinger den saftige, matgrønne 

 Poa annua, hvor den voxer i Forening med Stellaria media, Poly- 

 gonum aviculare og Capsella bursa pastoris. Omkring Husene og 

 paa disses Jordtage voxe Glyceria 3orreri og distans i temmelig 

 stor Mængde , men uden synderlig Betydning. I Nærheden af og 

 umiddelbart ved en stor Kilde, der vælder frem lige der, hvor Tunet 

 støder til den nedenfor liggende Kærstrækning, noterede jeg foruden 

 de allerede nævnte følgende Gramineer: Poa trivialis meget kraftig, 

 Agrostis alba med krybende Udløbere, Alopecurus geniculatus , der 

 danner tætte Bevoxninger, og Catahrosa aquatica netop paa Grænsen 

 mellem „Tuu"et og „F16"eu. Selskabet omkring Kilden er iøvrigt 

 temmelig blandet, idet forskellige Kildeplauter blande sig ind imellem 

 de herskende Græsser, f. Ex. Epilobium palustre, E. alsinefoliwn, 

 Veronica serpyllifolia , Montia fontana , Caltha , Stellaria crassi- 

 folia 0. H. f. Ex. Taraxacum palustre, alle Karakterplauter for slige 

 Lokaliteter. Men der findes ogsaa en Mængde Planter mellem Græsset, 

 som næppe mangle paa noget islandsk „Tun". Ranunculus acer og 

 Taraxacum officinale optræde i saa stor Mængde, at de farve store 

 Partier af dette saa vel som de andre Tun i Dalen smukt gule; 

 paa andre Steder ser man hvide Flække paa det friskgrønne Græs- 

 tæppe foraarsagede af Cerastium vulgatum. Foruden disse Arter, 

 som optræde mere massevis, findes en Mængde andre, der voxe lidt 

 mere spredt, eller de have saa uanselige Blomster, at de ikke blive 



