232 



væsentlig ens Farve, vare sorte med brungule Kanter. Overgum- 

 pens Fjer vare sortebrune i Midten med gulbrune Kanter; paa 

 Grændsen mellem disse to Farver fandtes hos enkelte en svag 

 Hosafarve, kun stærkt udtalt hos et Individ. Spidserne paa Vinge- 

 dækfjerene, der danne de to Tværbaaud over Vingen, vare hos 

 nogle gule hos andre hvide, men Overgange fandtes. Alle havde 

 en sort Plet paa Hagen mere eller mindre udtalt. Fjerene paa 

 Hals og Forbryst vare gullige eller hvidlige, en Del med sort 

 Farve langs Skaftet, paa Bugen gullige, ligesaa paa Brystet; hos 

 enkelte fandtes her et meget svagt Kosaanstrøg, men intetsomhelst, 

 der kunde kaldes rød Farve. 



Den her beskrevne Fjerdragt havde alle de Sidserønniker, der 

 i sidste Halvdel af September saas i Arsuk. De fandtes her i 

 Mængde, i Flokke paa indtil 30, oftest siddende omkring Husene 

 paa Jorden , hvor de søgte deres Føde i Frøet af Græsarter og 

 Polygonum aviculare, der voxede her i Mængde. De vare paa 

 denne Tid overordentlig tillidsfulde, saa at man kunde gaa dem 

 paa faa Skridt nær og let med Kikkert iagttage Enkelthederne i 

 deres Dragt. 



Plectrophanes nivalis L. 



Sneverling. 



Den ynglede overalt ved Arsuk og langs Kysten, syntes her 

 lige saa hyppig som inde i Fjordene. 



Ved min Ankomst til Grønland 24. April vare Hannerne ret 

 almindelige; c. 7 Mil fra Land kom en Hun i Overgangsdragt 

 ilyvende ombord i Skibet og opholdt sig der i nogen Tid. Indtil 

 8. Maj saas kun enkelte Hunner; derpaa begyndte deres Antal at 

 tiltage, og Antallet af Hanner og Hunner var omtrent lige fra 

 Midten af Maj. Den fandtes i Foraarstiden saavel ved Husene 

 som rundt om paa Fjeldene. 1 Yngletiden var den hyppig ved 

 selve Grønlænderbyen, men saas iøvrigt overalt saavel højt oppe 

 paa Fjeldene som i Dalene, endogsaa paa de mindre Oer udfor 

 Kysten, hvor man ellers ikke saa nogen af de andre Smaafugle. — 



