256 



Endnu mindre Grund er der til at tro , at den yngler paa 

 Prins Edward Øerne. A. Milne Edwards ^^) paastaar det 

 rigtignok, men henviser kun til Hutton (Ibis 1865, p. 283). 

 Hutton siger imidlertid netop det modsatte: „It is never seen on 

 the Prince Edward Islands". — Paa Kerguelen er den aldrig 

 truffen ynglende. 



Sikre Ynglepladser findes derimod paa flere Øgrupper i Nær- 

 heden af Ny Zealand. W. Don gall (Buller ^^)) fandt den yng- 

 lende paa Auckland-, Campbell- og Antipode-Øerne; paa 

 Campbell-Øen saas Hundreder af Keder i en Højde fra 700 — 1000 

 (engelske) Fod over Havet. Ogsaa Potts^*^) omtaler den som 

 ynglende paa Auckland-Øerne; Buller (Birds New Zeal., Vol. II 

 (1888), p. 197) nævner desuden Bounty- Øerne. — Sandsynlige 

 Ynglepladser ere Kermadec - Øerne (Cheesemau ^^)) og 

 Chatham-Øerne (Pitt Island) (Traversai); Buller ^O)). 



Abbott^) beskriver Eeden som bygget af dyndet Jord og 

 næsten en (engelsk) Fod høj. Dougall (Buller ^^)) siger derimod, 

 at den er bygget af Mos og Jord og kun 4 (engelske) Tommer 

 høj; Stoffet, hvoraf Eeden dannes, tages fra Jorden saaledes, at 

 der fremkommer en Rende rundt om Eeden, hvorved baade den og 

 Æggene holdes tørre. — 



De af A. Newton ^^) omtalte Æg vare hvide med faa større 

 og mange mindre Pletter af rødbrun Farve; de mindre Pletter 

 vare navnlig samlede omkring den butte Enåe af Æggene. Disses 

 Størrelse var 103 x 66 og 102 x 65 Mm. Det største af to af 

 Buller maalte Æg var 109 x 56 Mm. Eugetiden skal vare 60 

 Dage (Dougall hos Buller ^ß)). 



Albatrossen paa Myggenæsholm. Efter Hr. Vicekonsul Bergh 's 

 og Hr. Joensen's udførlige Oplysninger er det udenfor al Tvivl, 

 at Myggenæs-Albatrossen i 34 Aar har opholdt sig paa Færøerne. 

 Som det var at vente, sige Beretningerne intet om, hvorledes 

 den første Gang er kommen dertil. Hvis Sagen kun drejede sig 

 om, at denne Albatros var set eller skudt i den nordlige Del af 



