261 



leder enhver anden Fugl fra Vinteropholdsstedet tilbage til Yngle- 

 pladsen? — Jeg nærer ikke mindste Tvivl om, at Svaret er givet 

 ved Slutningen af Hr. Joensen "s Brev, ved hans Fortælling om 

 den „mærkelige Sulunge". Hvad denne „Sulunge" har været, kan 

 man nu kun gætte sig til ; den er sikkert forlængst gaaet til 

 Grunde; men jeg tror, at de faa Ord, der siges om den, ere til- 

 strækkelige til at forebygge, at man gætter fejl. Der kan kun 

 tænkes tre Muligheder: den har enten været et Misfoster, en Bastard 

 eller en Albatros. At den var en misdannet Suleuuge, er lidet 

 rimeligt; det siges udtrykkelig, at den „havde Næb omtrent som 

 Albatrossen", altsaa formodentlig baade med Næserør og krogbøjet 

 Overnæb; men selv om' man vil antage, at Hr. Joensen kun har 

 set det sidste, tilføjer han, at den ogsaa i Farven var forskellig 

 fra Suleungerne; begge Afvigelser, baade Næbformeus og Farvens, 

 kunne ikke godt tænkes forenede hos samme Misfoster. Lige saa 

 lidt kan det antages at have været en Bastard mellem to saa vidt 

 forskellige Fugle som Albatros og Sule, Arter, der indbyrdes ikke 

 ere mere beslægtede end en Pengvin og en Lom, langt mere for- 

 skellige end Hund og Kat. Kun den tredje Mulighed bliver da 

 tilbage : det har været Albatrossens Unge ; hvert Punkt i den 

 korte Beskrivelse passer; Fuglefængerne paa Myggenæs have sikkert 

 haft Ket, naar de, som Hr. Joensen skriver, troede, „at det 

 var Ungen til den Fugl". — Den Omstændighed, at den var 

 eneste Albatros paa Færøerne taler ikke herimod. Det siges jo, 

 at den aarlig trak Syd paa med Sulerne, det vil sige : dens Bort- 

 træk skete samtidig med disse Fugles; men den har næppe led- 

 saget dem stadig i ^■intermaanederne, allerede af den Grund at 

 dens Føde er af anden Art end Sulernes; snarere har Albatrossen, 

 som endnu kraftigere Flyver, søgt betydelig længere sydpaa, langt 

 udover Ækvator; men her vilde den da træffe paa Fugle af sin 

 egen Art netop ved Begyndelsen af, eller umiddelbart før. Yngle- 

 tiden paa den sydlige Halvkugle , og her har den formodentlig 

 dvælet, indtil Driften mod den nordlige Yngleplads atter førte den 

 tilbage til Myggenæsholni. Der er endog en Mulighed for, at den 



