6 
1 rub. 30 kop.; ett femte från Vederlax, jemväl 1839. Det 
sistnämnda skall bafva inneliållit bl. a. omkring 4 lispund 
silfvermynt, livaraf dock, efter många omgångar, endast 9 
icke närmare angifna stycken, om till sammans 6^/4 lods vigt, 
hamnade (1841) i universitetets samlingar och betalades med 
4 rub. 34 kop. s:r. År 1840 inlöstes ur ett 1839 gjordt aii- 
tiqvitetsfynd från Kuopio, Kusurila by, för 40 rub. 50 kop., 
2 silfverbägare och 1 silfversked, tillsammans vägande 16 
lod, men icke de dermed åtföljande 3 kopparplåtarna och 16 
skiljemynten. 
Ännu bristfälligare är för sagde tiderymd specifikatio- 
nen af öfriga förekomna inköp. Eäkningarna utvisa blott i 
allmänhet, att kabinettets utgifter, med inbegrepp af ersätt- 
ningen för ofvannämnde bittemynt, belöpte sig: 1836 till 32 
rub. 25 kop., deraf 6 för „en tysk tbaler“; 1837 till 0; 1838 
till 104 rub. 42 kop.; 1839 till 165 rub.; 1840 till 150 rub. 
70 kop.; — således summa 452 rub. 37 kop. för alla 5 åren. 
En enda detaljerad räkning, slutande sig å 67 rub. 10 
kop., är bilagd, nämligen 1840 af ingeniöröfversten B. v. 
Schweder, som till kabinettet försålt 15 små ryska silfver- 
mynt från Mikael Feodorovitscb’ till Peter I:s tid, och 16 
bronsmedaljer. Af de senare må anföras de öfver slaget vid 
Pultava (jfr Bercb p. 256), öfver aktionen vid Perevolotscbno 
d. 30 juni 1709 (3, 20; jfr B. p. 257), öfver Liflands och 
Finlands eröfring 1710 (3, 25; jfr B. p. 260), öfver intåget 
i Åbo 1713 (jfr B. p. 265), öfver freden i Nystad 1721 tvenne 
skilda (jfr B. p. 276), öfver slaget vid Vasa, Storkyro (jfr B. 
p. 265), öfver freden i Åbo 1743 (jfr B. p. 283), m. fl., be- 
talade från 3 rub. 20 kop. till 4 rub. stycket. 
I utgiftssumman för 1839 ingingo utan tvifvel prisen 
för de enligt prefektens förteckning „inköpte [7] mynt och 
medaljer', nämligen 2 fyramarkstycken, Karl IX:s 1604 och 
