11 
iiärvartinde tillfälle ej heller kan undertrycka min ledsnad 
att vi i Finland hittills gjort så litet för denna fräjdade Mans 
minne“. Detta ord pekade mot en framtid som borde komma, 
och som kom. 
En mer sällspord hågkomst var likaså förenad med den 
af landshöfdingen von Born erhållna skänken. Den be- 
stod nämligen i Per Brahes silfvermedalj af 1665 med vid- 
hängande silfverked, — samma exemplar, hvarmed grefven 
sjelf fordom belönat den bonde, som bygt första huset i Ka- 
jana, den nyanlagda staden i grefvens finska friherskap. När- 
mare redogörelse och beskrifning derom har, jemte afbildning 
af medaljen, af mig meddelats i det af finska litteratörer, på 
tvåhundrade årsdagen af P. Brahes död (1880) utgifna illu- 
strerade jubelhäftet. 
Slutligen synes äfven Wulismas gåfva ha varit ganska 
värdefull. Förteckningen deröfver uppnämner 70 stycken, 
mest antikt grekiska och romerska samt orientaliska mynt 
under 64 numrer, deraf, enligt Linsens årsberättelse, „7 i 
silfver och 57 i brons“. De allra flesta anges vara funna på 
olika orter i Krim, särdeles Kertsch och herr W ulismas egen- 
dom nära Teodosia. Med ledning blott af den föga exakta 
förteckningen, låter sig dock en noggrannare granskning eller 
identificering af de bland andra dylika länge sedan instuckna 
pjeserna, svårligen åstadkomma. 
Ökades sålunda under nu berörda quinquennium (1836 
—40), enligt hvad vi kunnat finna, den numismatiska sam- 
lingen i det hela ganska sparsamt — eller med inalles in- 
köpta 84 (troligen dock något flera) och omkring 230 skänkta 
mynt och medaljer, — så gäller det samma ännu mer kabi- 
nettets öfriga förvärf. Bland dithörande inköp anföras från 
sagda tidrymd, eller rättare från året 1840 , som ensamt 
framträder i förteckningarna, blott det redan nämnda Knopio- 
