14 
II. 
Åren 1841 — 48. Konsistorium och universitetets samlingar. Etnogra- 
fiska museets tillväxt. Till frågan om finska konstföreningens 
uppkomst; Lauraei taflor; Antiker. Numismatisk transaktion 
med d:r Zipser i Ungern. Myntfynd, dels skänkta, dels 
inlösta. Andra myntgåfvor och -köp. Finansielt. 
Genom konsistorii åren 1835 ocli 1840 vidtagna åtgär- 
der tillskapades i sjelfva verket en ny afdelning vid kabinet- 
tet, — den etnografiska. Betingad af dit öfverfördt, under 
tidernas lopp hopadt material, var den dock icke direkt, utan, 
så till sågandes, blott implicite förutsatt i statuternas kom- 
bination af ett konstkabinett med det numismatiska. Den 
förra rubriken inbegrep onekligen också etnografiska före- 
mål, men huruvida med företrädesrätt kunde sättas i fråga. 
Å ena sidan tillgjordes derför föga att anskaffa sådana, me- 
dan man vid tillfällen, såsom skall påvisas, hugfäldes att på 
egentliga konstverk uppoffra rätt betydliga summor. I den 
yttre ordningens intresse lät i alla fall den skedda fördel- 
ningen, först på skildt rum och sedan jemväl under skild 
benämning, väl försvara sig. 
Dylika „egenmägtiga“ tillvägagåenden af konsistorium 
sågos på dessa tider icke allestäds med blida ögon. Dertill 
funnos närmast personliga skäl, hvilka lätteligen under de- 
battens gång kunnat erhålla allmännare, principiel betydelse. 
Den länge ventilerade frågan om universitetsbibliotekets ord- 
nande vid snart stundande öfverflyttning till annan lokal, 
trängde alt mera på. Inrättningens åldriga prefekt befarade 
att tvingas frångå den af honom med ensidig förkärlek om- 
fattade rena formatsmetoden, till förmån för den reala. Få- 
fängt sökte konsistorium genom positivt beslut (1842 Vn) 
