21 
vande af den första förslagsställaren, högskolans studentafdel- 
ningar, livilka „redan länge och lifligt känt behofvet af att 
vid detta universitet funnes helst något af den antika bildhug- 
garekonstens mästerverk, hvarigenom den plastiska skönhet 
som genomgår de gamles litteratur, äfven i lefvande bild här 
kunde åskådas“, genom frivillig subskription inom sig sam- 
mansköto den för syftet nödiga summan och redan i mars 
1844 anhöllo att få, „såsom vedermäle af deras kärlek för 
skön konst i allmänhet och en möjligen uppblomstrande fo- 
sterländsk i synnerhet^, till universitetet förära trenne från 
Paris bestälda, i gips afbildade antika skulpturverk. Dessa 
verk voro, förutom några mindre, Laokoons grupp, Apollo 
Belvedere och Versailler Diana, hvilka, efter att på sommaren 
1845 hafva anländt till orten, blefvo uppstälda först i uni- 
versitetets ritsal, der de jemte några andra konstverk på för- 
anstaltande af G y 1 d é n och teckningsläraren Kruskopf expo- 
nerades i oktober, och framdeles i dess bibliotek, hvarest 
de ännu för närvarande ha sina platser. 
Först i november sistsagda år afgjordes de Lauraeuska 
taflornas öde. Vissa, icke närmare uppgifna, „mellankomna 
omständigheter" hade hindrat verkställandet af konsistorii 
1842 fattade beslut. Nu hade dock ryska generalkonsuln i 
Stockholm Lavonius, i afseende å försäljning, till vice landt- 
mätaren M. v. Wright öfversändt 6 taflor af samma konst- 
när och 4 af okänd hand för ett pris af 146 rubel silfver. 
De inköptes genast efter sålunda specificerad räkning: 
N;o 1. Landskap med eld och figurer af Lauraeus, till 35 rub. 
„ 2. En brinnande qvarn af d:o 35 „ 
Enligt nedan åberopade inlaga. 
Inemot 1700 fm , enligt Estlander, De bildande konsternas 
historia, H:fors 1867, sid. 593. 
^*) Se H:fors Tidn. 1845 n:o 84. 
