29 
från åren 1732 — 1832 af olika värden (34 rublar, 14 half- 
riiblar o. s. v.) samt en österrikisk thaler 1627, ett preus- 
siskt 1757, en spansk piaster 1792 och en fransk Ludvig XVLs 
jeton 1744, — till sainmans utgörande 96 rub. 78 kop.; 1842 
för 16 guldmynt, deribland 11 ryska, 3 franskt-venetianska, 
ett portugisiskt och ett persiskt, — till sammans 71 rub, 43 
kop.; 1844 för en silfvermedalj 3 rub.; 1846 för 16 svenska 
akademins minnespenningar, inköpta från grefve II e h b i n d e r s 
sterbhus, 13 rub. 71 kop.; slutligen för 908 af gravören 
Mellgren försålda jetoner „dels i vasformer (?), dels i tenn, 
dels i brons^^, 35 rub. — Summa summarum 213, 11 -{- 219, 
92 (eller 96, 78 -f 71, 43 + 3 -f 13, 71 4- 35) = 433 
rub. 3 kop. 
Den årliga utgiften hade således i medeltal stigit till 
knappa 55 rubel; hvadan, och då kabinettet, enligt stat, år- 
ligen uppbar 171 rub. 50 kop., samt dessutom egde äldre 
öfverskott, dess behållning vid slutet af 1848 i räkenskaperna 
salderas '1206 rub. 46 kop. 
Denna i och för sig fördelaktiga finansställning motsva- 
ras ty värr icke af lika gynsamt sakligt resultat. Visserligen 
belöpte sig antalet af de under åren 1841 — 48 inlösta myn- 
ten och medaljerna ända till 1255, men om de Mellbergska 
aftrycken, såsom rättast synes, borträknas, till endast 347, 
hvaribland icke flera än 151 hem tade ur jordfynd, oaktadt 
sådana, bevisligen, erbjudits i långt större mängd. Gratis 
förvärfvade kabinettet under samma tid öfver 14(X) dock 
mycket blandade mynt och medaljer. Hela den numismatiska 
tillväxten (d. ä. mest med utslutning af förteckningarnas nu 
och då utan all närmare upplysning s. k. „aftryck‘‘, „medal- 
joner“, „bröstbilder“) torde kunna, anslås till omkring 2(XX) 
stycken, deraf inemot 4(X) ur finska fynd och Va i ädel 
metall. 
