32 
111 . 
Aren 1849—52. Skilda prefekter för myntkabinettet och etnografiska 
museum, för det förra G. Geitlin, för det senare G. Rein. Stats- 
anslaget delas. Inventering. Katalog upprättas, öfver de 
orientaliska mynten af Geitlin, öfver de vesterländska 
af J. Calonius. Tillväxten fortgår, dels genom 
föräringar — deribland de betydande af pro- 
fessor N. J. Berlin i Lund och af kam- 
marrådet K. Schaumans arfvingar, — 
dels genom inköp. Kassabehållning. 
Kort efter Linséns frånfälle vidtogos flera för kabinet- 
tets förvaltning vigtiga åtgärder. Den första och vigtigaste 
bestod deri, att tillsynen öfver inrättningen fördubblades, 
eller hellre tudelades, med fästadt afseende å dess tvenne 
sektioner, hvilka småningom altmera skilts från hvar andra. 
Beslut härom fattades i konsistorium 1849 ock till 
prefekter utsågos, för myntsamlingen professoren i österländ- 
ska litteraturen G. Geitlin, och för etnografiska museum, 
åt hvilket en ny lokal skulle anskaffas, professoren i hi- 
storien G. Rein. Kansler, hvilken de mått och steg man 
tagit delgåfvos i enkel embetsskrifvelse, lät dervid bero. 
I protokollen saknas hvarje motivering af denna nya 
anordning, ehuru den ingalunda kunde gå och gälla för en 
direkt tillämpning af statuternas § 155, som blott stadgar: 
^Kabinettet står under tillsyn och vård af den professor, som 
konsistorium dertill utser“. Sjelfva tystnaden tyckes dock 
^9 Enligt rektorsberättelsen för åren 1848—51, p. 17, hade de 
etnografiska föremålen ända tills denna tid (1849’Vi) förvarats i samma 
lokal med myntsamlingen. Denna uppgift strider dock mot hvad vi 
inhemtat ofvanför. 
