34 
målsman för de historiska studierna mer än någon kallad att 
taga hänsyn till våra etnografiska fornminnen; och hindrades 
han äfven af sitt tillika innehafvande rektorsembete att för 
egen del mera specielt syssla med den förstnämnda detaljen, 
eger han dock förtjensten af flera förslag till dess fromma* 
Såsom ett korollar till prefekturens klyfning följde, att 
det dittills för båda samlingarna gemensamma statsanslaget 
måste repartiseras dem emellan. Konsistorium beslöt härtill 
vid årets slut, i sessionen 1849 De närmare bestäm- 
ningarna, intagna i protokollets § 8, innehålla: „att den hit- 
tills varande fonden för mynt-, medalj- och konstkabinettet 
skall från innevarande års början, så väl i afseende å be- 
hållning som ock sedermera influtet och inflytande statsan- 
slag, delas i tvenne lika stora delar, hvilka hvardera böra af 
kamreraren särskildt bokföras och redovisas under namn af 
Myntkabinettsfonden och Etnografiska musei fond^^ 
Hvardera fondens nya konto begynte sålunda med 603 rubel 
23 kopek silfver -f- hälften af statsanslaget 85, 75; = s:a 
688 rub. 98 kop., eller i nuvarande mynt 2755 mark 92 penni. 
Af det sagda synes, att detta dock så genomgripande 
tillvägagående fattades som en enkel bokföringsfråga, hvar- 
för ingen hemställan eller ens anmälan derom skedde till 
högre ort. Förfarandet var nära beslägtadt med, men af 
ändå större bärvidd än det, då man gaf först skilda lokaler 
och sedan äfven skilda namn åt delar af det i gällande 1828 
års statuter som ett helt betraktade kabinettet. När nu 
yttermera skilda prefekter tillsattes och skilda fonder tillska- 
pades, kunna alla dessa åtgärder, hvarpå berott den utveck- 
ling inrättningen, eller hellre dessa båda totalt separerade af- 
delningar, dymedels gick till mötes, icke anses i strängare 
mening som officiela, innan de slutligen, i den form vi nedan- 
för skola finna, genom statuterna af 1852 blefvo legaliserade. 
