43 
Föräringen anmäldes i ett förbindligt bref, dagtecknadt 
i Lund den 16 februari 1849, hvari yttras: „Under en tid af 
år har det roat mig att samla gamla svenska och danska 
mynt, äfvensom stenvapen sådana som stundom anträffas i 
den skånska jorden. Sedan hvarken tid eller lust medgifva 
att ytterligare föröka denna samling, har jag funnit, att den 
kunde göra bättre gagn i en offentlig samling, och har der- 
vid kommit att tänka på universitetet i Helsingfors, dels af 
den anledning, att dess myntsamling sköffades af eldsvåda 
1827, dels med anledning af mina mångfaldiga relationer i 
vänskap och litterär väg med flere af detta universitets 
vetenskapsmän^ 
Ur en närlagd förteckning inhemtas närmare, att do- 
nationen innehöll A) Svenska silfvermynt: 33 äldre än refor- 
mationen, deribland flera sällsynta från Folkungarnes tid; 7 
Gustaf Vasa; 3 Erik XIV; 18 Johan III; 1 blodsklipping 
fyramark; 4 Sigismund; 2 interregnum; 9 Karl IX; 15 Gustaf 
II Adolf; 17 Kristina; o. s. v. ända till och med konung 
Oskar I:s regering; summa 215. B) Andra silfvermynt: 6 
hanseatiska; 6 från danska borgarkrigens tid; m. fl. danska 
ända till och med konung Fredrik I:s regering; summa 162. 
C) Kopparmynt från Gustaf II Adolfs till Oskar F.s tid, 
inalles 260, hvaraf några, präglade under Karl XIII och 
Karl XIV Johan, angifvas dels som rara, dels som mycket 
rara. — Dessutom D) Flintvapen, uppgräfda i Skåne ^3), 
t inalles 79, nämligen 24 yxor af 4 — 12 tunis längd och 1 — 
V/2 tums bredd; 1 yxa med hål; 6 hålmeislar; 10 halfmån- 
”) Ar 1842 fördes underhandlingar om att vinna Berlin för 
den kemiska professuren i Helsingfors, men han afslog anbudet sedan 
honom i hans hemland tilldelats ett extra löneanslag. 
I Holmbergs tryckta katalog öfver univ:s etnografiska sam- 
ling p. 23 saknas Berlins namn vid uppnämnandet af dessa föremål. 
