52 
bilda ett stående kapital, livaraf årliga räntan skulle, efter 
konsistorii bepröfvande, användas till stipendier för en eller 
tlere flitige, fattige studerande, födde inom Nylands eller 
Tavastebus läner: Så hade hr rektor ansett sig böra till 
konsistorii afgörande öfverlemna, huru med i fråga varande af- 
handling, som uti konsistorium af hr rektor upplästes och 
förevisades, skulle förfaras“. 
Konsistorium beslöt, att universitetets ombudsman borde 
i laga ordning bevaka testamentet, hvilket för sådant ändamål 
till honom aflemnades. Utgången blef icke annan, än man 
af rättsaktens beskaffenhet lätteligen kunde förutse. Det 
stora och dessförinnan i vårt land icke hos enskild person i 
samma grad förekomna intresse för numismatiken med dit- 
hörande forskning och samlande, hvilket Stichaeus i lifstiden 
ådagalagt, bar ingen frukt för landet eller dess högskola. 
Den vinnande parten, arfvingarne, sökte väl i framtiden ett 
par gånger, såsom vi få se ^5)^ angående den dyrbara kollek- 
tionens inlösande komma i uppgörelse med universitetet, men 
utan att vinna gehör. 
Äfven för öfrigt visar sig kontingenten till kabinettet 
under krigsåren, hvilka vi här afskilja för sig, särdeles mager, 
så med afseende å gåfvor som inköp, både af fynd- och andra 
mynt. 
Gåfvor inkommo väl ännu 1853 till ett antal af inal- 
les 137 numrer, nämligen: af storfurstinnan Maria Nikola- 
jevna minnespenningen i guld öfver hennes nyligen aflidna 
gemål, hertig Maximilian af Leuchtenberg ; af vestfinska stu- 
dentaf delningen bronsmedaljen öfver Fr. W. Pipping i 2 
exemplar jemte stämplarna till den samma; af löjtnanten P. 
Co lian 36 äldre och nyare silfv ermynt; af statsrådet J. Gr o t 
Jfr nedanför sid. 71 och i kap. V. 
