54 
afgift) samt af lektor K. Backmans sterblius. Summa 
under åren 1853 — 56 skänkta mynt och medaljer 332. 
Ändå vida mindre hefinnes antalet samma år inköpta 
mynt och medaljer, — hvaribland särskildt märkes 1 Karl 
IX:s guldklipping, — nämligen endast 14 stycken, för hvilka 
erlades till sammans 19 rub. 85 kopek. 
Allra sämst var dock bestäldt med periodens jordfynd. 
Blott tvenne sådana hamnade i kabinettet, båda gjorda 1853: 
det ena, 2 gamla svenska silfver- och 5 kopparmynt, upp- 
hemtadt vid kanalgräfning i Åbo, skänktes af snickaremästa- 
ren Lindholm; det andra, 29 finska fyra- och tvådalers 
kopparplåtar, påträffade vid dikesgräfning i Tohmajärvi, 
Värtsilä by, inlöstes för 20 rub. 12 V 2 kop. År 1853 för- 
ärade väl possessionaten B. S. Gyldén till universitetet en 
länge sedan i Anjala sätesgårds mark hittad och då med 
silfvermynt uppfyld koppardosa, i hvars messingslock årtalet 
1482 ingraveradt, men som innehållet förskingrats, ansågs 
dosan lämpligare förvaras i etnografiska museet 2^) än i ka- 
binettet. Inlösen af de år 1854 anmälda fynden — 66 större 
och 154 mindre kopparmynt från Ruokolaks, Yeherälä by, 
samt 24 U svenska och ryska enahanda mynt från Kyro, Lai- 
tila boställe, ■ — afslogs. 
Jemväl följande fyndangelägenheter omnämnas här för 
tidssammanhangets skull. I skrifvelse 1854 påminde guver- 
nörsembetet i Åbo och Björneborgs län om äskadt, men ute- 
blifvet, svar rörande 9 i Pemar socken, Sievola by, i jorden 
påträffade gamla silfvermynt, hvilka samma embete redan 
] 842 2 / 3 , i afseende å inlösen, öfversändt till universitetet. 
Saken kunde dock icke närmare utredas, än att både ur uni- 
versitetets och ur postkontorets diarier upplystes, det en slik 
2 ®) Jfr Holmbergs tryckta katalog p. 16 och prott. den 7i2 § lö. 
