59 
ett understöd till belopp af 600 rubel silfver kunde på liisto- 
risk-filologiska fakultetens förslag tilldelas någon vetenskaps- 
idkare, för att af honom åtnjutas under ett eller tvenne års 
tid för bedrifvande af antiqvariska studier i de skandinaviska 
länderna, hvarefter ett anslag till samma belopp kunde an- 
vändas till bestridande af kostnaderna för forskningsresor 
inom eget land“. 
På detta utlåtande följde väl ingen omedelbar resolu- 
tion, men dess ledande tanke bar dock i en framtid, och un- 
der förändrad form, goda frukter. För egen del gaf konsi- 
storium, ur disponibla medel, år 1862 åt en yngre vetenskaps- 
idkare (mag. A. 0. Freudenthal, liksom senare, 1866, åt 
doktor Ignatius) ett bidrag af 300 rubel för idkande af ar- 
keologiska studier i Köpenhamn. 
Emellertid hade, till båtnad för museet och forsknin- 
gen, från universitetet äfven ett par andra allmännare åtgär- 
der vidtagits, hvilka här förtjena hugfästas. I konsistorii 
sammanträde 1858 påpekade Re in angelägenheten deraf, 
att fornsaker befintliga i landets kyrkor, men der obehöfiiga, 
blefve räddade från förgätenhet och vanvård: „Och beslöt 
konsistorium att hos landets domkapitel uti afgående skrif- 
velse utverka, det dylika gamla saker finge till etnografi- 
^0 Af innehåll: ,,På särskilda orter i Finland, i synnerhet vid 
landets kyrkor, kunna åtskilliga gamla, för den historiska forsknin- 
gen dyrbara minnesmärken och effekter ännu öfverkommas, men på 
sina nuvarande förvaringsställen äro de^sa lemningar efter en för- 
gången tid vanligen utsatta för vanvård och förstörelse, samt kunna 
derföre hastigt gå för vetenskapen förlorade. För att förekomma 
detta, och då dessa antiqvariska saker kunna finna ett lämpligt för- 
varingsrum uti Universitetets Etnografiska museum, der en mängd 
sådana redan äro ordnade och uppsfälda, har K:m ansett sig böra 
vända sig till Tit. med vänlig begäran, att Tit. behagade för sin del 
dertill välvilligt medverka. I sådant afseende får K;m anhålla, att 
