83 
sålts till hr C. Michel son i Petersburg^. Man måste således 
antaga, att den stora och värdefulla myntföräring, hvarmed 
den sistnämndes enkefru, såsom på sitt ställe längre fram 
skall erinras, år 1880 uppvaktade finska högskolan, äfven 
bildats ur den Walleniuska samlingen^®). 
Det andra anbudet gjordes i början af år 1867, och 
gälde resten af den omfattande Stichaeuska samlingen, hvil- 
ken åter ombytt innehafvare. I konsistorium togs frågan 
denna gång på renaste allvar, helst kändt var, att underhand- 
lingar äfven öppnats angående samlingens försäljande till Eng- 
land men att dess dåvarande egare, Stichaei dotterson, 
possessionaten H. v. Qvanten å Andersberg i Mäntsälä, af 
pietet för sin morfaders minne, högst ogerna ville besluta sig 
dertill, samt derför förklarat sig nöjd med minsta möjliga 
ersättning, endast inländsk köpare kunde finnas, företrädesvis 
universitetet. Något fixt pris angafs tillsvidare icke, utan 
meddelades blott, att samlingen kostat grundläggaren inemot 
60.000 mark och vid arfskiftet efter honom emottagits af 
hans måg för 32,000 mark. Enligt hvad man väl visste, 
hade dock samlingen minskats med ett större antal mynt, 
sedan den 9 år förut hembjudits universitetet till inlösen för 
16.000 rubel silfver (d. v. s. med 100 procents vinst för säl- 
jaren). 
Konsistorium, som äskade närmare utredning af alla på 
det möjliga köpet inverkande omständigheter, särskildt sam- 
*0) Detta slutes bl. a. i förmodan, att det i den Michelsonska 
donationen förekommande enda kufiska myntet är det samma, hvilket, 
enligt åberopade tidningsnotis, blifvit af Geitlin beskrifvet för den 
Walleniuska samlingen. 
«) I prefektens händer hade näml. råkat en „Catalogue of a 
Collection of Coins and Medals of various Countries brought from 
Finland and exposed for Sale“, s. a. tryckt i Helsingfors 8:o, sidd. 4 . 
