91 
ska, portugisiska, franska, engelska, jemte några nederländska, 
schweiziska, ryska och österländska mynt och medaljer från 
1500-talet till närvarande tid (dock äfven äldre, särskildt de 
spansk-kastilianska), deraf i guld 16, i silfver 297, i brons 
och oädla metaller 47. Också denna samling vitnar synbar- 
ligen om urval af sköna och sällsynta exemplar ; i medföljan- 
de katalog betecknas icke färre än 140 med R, 81 med RR, 
17 med RRR och 3, — nämligen stormästaren Walthers af 
Plattenberg tiodukatstycke s. k. Portugalöser 1525, Edvard 
IV:s Groat of Dublin och Karl I:s Halfpenny i silfver 1642 — 
med RRRR. — Konsistorium frambar sin erkänsla på samma 
sätt som senast. 
Blott några dagar efter den Simolinska föräringens an- 
komst utbad sig Finska Litteratursällskapet i skrifvelse af 
den till universitetet öfverlemna sina arkeologiska 
och etnografiska samt mynt- och sigillsamlingar för att å 
universitetet förvaras och blifva särskildt etiketterade i skild 
katalog såsom sällskapets egendom^. Det var af denna egen- 
domliga proposition mer än klart, att sällskapet önskade skjuta 
från sig omvårdnaden af föremål, hvaraf det kommit i be- 
sittning på tider, då dess egentliga uppgift ännu icke nogare 
begränsats. Konsistorium svarade derför afböjande, att uni- 
versitetet ej ville förvara egendom, som ej tillhörde det (se 
prott. 1867 22/5 § 3). 
Efter delfående af detta förklarade sig sällskapet i ny 
skrifvelse 1868 ^V 2 villigt att afstå från alla vilkor vid öfver- 
låtelsen „endast på något sätt betecknades, hvarifrån gåfvan 
kommit “. Med samtycke härtill beslöts, att berörda föremål 
skulle „i katalogerna öfver universitetets enahanda samlingar 
anges såsom af sällskapet förärade^ (se prott. 22/2 § 5). Hvad 
särskildt myntkabinettet anbelangar, vann det sålunda en 
tillökning af 1335 mynt och medaljer, deraf 364, mest smärre, 
