119 
betydande och vacker gåfva, desto mera oförtänkt välkom- 
men, som föräraren veterligen icke stod i några, vare sig 
slägtskaps- eller andra relationer till vårt land. Förtecknad 
i ett handskrifvet häfte, på hvars sista sida läses: „Foran- 
förte Mynter & Medalier anholles herved i al Erbödighed at 
måtte blive modtagne som Gave til Helsingfors Universitets 
Myntkabinet, i al Underdanighed G. H. Stendal, Civil In- 
genieur, Christiania“, anlände samlingen till sin bestämmelse- 
ort utan alt vidare tillkännagifvande (jfr prot. 1878 7- § 12). 
Den bestod af 641 mynt och medaljer, till vida öfvervägande 
antal nyare från skilda länder i Europa och Amerika, en- 
kannerligen Norge, Danmark och Sverige, samt i guld 24, i 
silfver 466, i nikkel och aluminium 5, resten i brons och koppar. 
Från året 1880 ha vi att inregistrera en ännu dyrba- 
rare föräring, hvars blotta metallvärde uppskattats till om- 
kring 2000 rubel silfver. Samlingen var dock icke direkt 
ärnad till vårt kabinett, utan hade af sin grundläggare och 
egare, handlanden i S:t Petersburg Karl Michelson (f i 
nov. 1879), blott i allmänhet bestämts att efter hans död 
tillfalla något finskt museum, helst i Helsingfors. På grund 
häraf anhöll donatorns enka, fru Pauline Michelson, om 
benägen åtgärd af d. v. generalguvernören grefve Adlerberg, 
som i saken förordade vårt universitet, genom hvars försorg 
samlingen äfven afhemtades från S;t Petersburg i april 1880. 
Fru Michelson besökte sjelf kort derefter denna ort samt 
upplyste då närmare om föräringens anledning. Hennes man 
hade i lifstiden egt medborgarrätt i Tammerfors samt såsom 
köpman i den ryska residensstaden städse på ett så redbart 
sätt betjenats af sina finska affärsvänner, att han fattat stor 
tillgifvenhet för vårt land. — På konsistorii anmälan om 
donationen behagade universitetets höge Kansler för fru 
Michelson låta skriftligen uttrycka sin tacksamhet. 
