135 
silfvermynt 1797 och 1 cl:o portugisiskt 1812 (för 6 m. 
33 p.); 1 schweiziskt guldmynt 1797 (för 16 m.). 
1879 1 Ulrika Eleonoras dukat 1719 (för 21 in. 25 p.); 
sv. numism. föreningens medalj öfver K. J. Tornberg (för 
13 m. 96 p.); — 1881 6 danska silfvermynt (för 26 m. 33 p.); 
1 vaccinationsmedalj i silfver (för 5 m. 50 p.); 13 diverse mynt 
'Och 1 kontramark (för 3 m.); — 1882 9 antika mynt (för 14 m. 
-95 p.); — 1889 1 romerskt kejsarmynt i silfver (för 3 m. 50 p.); 
1 halfdalers plåt 1740 (för 3 m.); sv. numism. föreningens 
medaljer öfver Tessin och öfver Stjernstedt (för 27 m. 86 p.); 
— 188å 5 diverse polska och tyska silfvermynt, det äldsta 1625, 
och 1 bronsmedalj öfver Chr. Hallsteen 1856, insamlade bland 
Lapparne i Kittilä (för 26 m.); — 1885 1 silfvermedalj öfver 
(1. Ahlman och 1 finska hushållningssällskapets belönings- 
medalj i silfver (för 15 m.); 1 heder smedalj i silfver från 
■Gustaf lll:s tid och 1 d:o, gifven åt deputerad vid landtda- 
gen i Borgå 1809 (för 13 m. 50 p.); 10 minnespenningar, 6 
äldre svenska mynt, deribland Åbo örtuger, jemte Haver- 
camps arbete, auktionsinrop i Sverige (för 173 m. 3 p.). 
Hela tillväxten i kabinettets samlingar under åren 
1874—87 utgjorde således 14,201 numrer, hvaraf skänkta 
7023 och köpta 7178 (för omkring 4000 m.), samt myntfynd 
7419, nämligen bland de förra 444, bland de senare 6975. 
De särskilda fynden voro 202, nästan jemt fördelade på gåf- 
vor och köp, hvaraf framgår, att i medeltal hvarje gåfva in- 
nehöll i det närmaste 472? och hvarje köp litet öfver 69 
stycken. Detta höga medeltal för fyndköpens storlek är sär- 
deles påfallande, men har sin grund i förekomsten af ovan- 
ligt rikhaltiga enskilda fynd, såsom de år 1876 i Berdtby 
Af kronofogden Ch. E. Ahnger, som i bref från Kittilä 
meddelar att mynt, hvilka gått i arf inom lappska familjer, äfven 
framdeles kunna vara att påräkna till inlösen. 
